hn.ihned.cz  13. 3. 2006  00:00
ROZHOVOR
Jan Herzmann: Zelení jsou jiní, než byli "Důchodci""
 
Ředitel společnosti Factum Invenio o šancích zelených a o tom, proč se "důchodci" před osmi lety do sněmovny nedostali. . 
Praha, 13. 3. 2006
Zelení jsou jiní, než byli "Důchodci" 
Stačil jediný průzkum veřejného mínění, který jim dával naději na vstup do sněmovny. Rázem jich byly plné noviny. A pak jejich ambice začaly potvrzovat i další průzkumy. Zní to jako aktuální příběh Strany zelených. Jenže řeč je o osm let staré zkušenosti Důchodců za životní jistoty. 
"Ti se nakonec zničili sami," říká sociolog Jan Herzmann, jehož agentura v roce 1998 zveřejnila první průzkum, v němž "Důchodci" překročili hranici pěti procent. 

HN: V roce 1998 se "Důchodci" posunuli na 12 procent, ve volbách ale nakonec propadli. Proč?
Poprvé se dostali k pěti procentům už před Vánoci 1995, nikdo si toho nevšiml. Podruhé se na ty samé hodnoty dostali v únoru 1998 a najednou o nich média začala referovat. Nastal obvyklý proces. Aha, pět procent, to já už zvážím, zda je nevolit. Média je začala citovat. Preference narůstaly. Došlo to tak daleko, že je televize začaly zvát do debatních pořadů. To je samozřejmě skvělá reklama. 

HN: Proč tedy prohráli?
Zjistilo se, že nemají osobnosti. A lidé se v nich zklamali. Naneštěstí pro ně na to přišli lidé brzy a stačili odejít jinam. Zničili se sami. Kdyby byli silní, tak by to s nimi měli všichni hodně těžké. 

HN: V čem jsou zelení jiní?
Oni neříkají, nebudete se muset starat, ale že nebudou oškliví a protivní. V tom je rozdíl. 

HN: Nepřeceňují se výzkumy?
Ano, třeba právě u zelených. Proč se o nich nepsalo loni na konci roku jako o straně, která se k pěti procentům blíží? Víme, že statisticky není žádný rozdíl mezi 4,6 a 5,4 procenta preferencí. Teď už je jiná situace, nám posledně vyšli na 7,9. To je ale následek toho, že byli v médiích pojednáni jako nastupující strana. 

HN: Proč zeleným rostou preference dál?
Ptejte se sám sebe a kolegů novinářů. Oni nevylezli nad pět procent najednou. Stále se pohybovali v koridoru tři čtyři, v listopadu měli dokonce 4,9 procenta. V měřeních nenastal dramatický skok. 

HN: Před každými volbami se najednou objeví strana, která v průzkumech zazáří, čím to je?
Do Vánoc mají lidé na starosti jiné věci. Až v lednu si začnou uvědomovat, že budou volby a položí si otázku: Tak koho budu volit? Vztah k tradičním stranám je kritický, proto první, co jim přijde na mysl, je, že chtějí někoho jiného. 

HN: Co očekávají?
Alternativu, méně ideologickou než tradiční strany. U mimoparlamentních stran se ale musí ujistit, že by mohly překročit hranici pěti procent. Pokud to ukáže více agentur, tak se na tuhle hromádku přisypávají další hlasy. 

HN: Kdo chce vlastně zelené volit?
Lehce středopravě orientovaní liberálové z měst hledají před každými volbami nějakou takovou stranu. Zelení jim nejsou úplně po vůli, ale nic lepšího není, tak proč to nezkusit. 

HN: To je liberálů tolik?
Jsou tu také neuvědomělí bytostně levicově orientovaní voliči. Ti by chtěli nějakou stranu, která se o ně postará a nebude o tom moc mluvit. Jsou to vody, ve kterých lovili Důchodci za životní jistoty. A částečně tam loví i zelení. Hezká krajina a čistá voda - to je přece docela ušlechtilá záležitost. Volič uvažuje mnohdy velmi neracionálně. 
Jan Herzmann (52)
Povolání: Ředitel společnosti Factum Invenio, která se od roku 1991 věnuje výzkumu trhu a veřejného mínění.
Vzdělání: Absolvoval Matematicko-fyzikální fakultu UK.
Rodina: ženatý, dvě dospělé děti 
    
	Autor/ři: 	
Martin Erva	

Zbyněk Klíč: Strana zelených není pravicová
  
Strana zelených není pravicová 
V médiích se v minulých dnech objevily zajímavé předvolební výzkumy. Ne, že by přinesly převratný výsledek pro některou ze zavedených parlamentních stran, ale nad pětiprocentní hranici nutnou pro vstup do parlamentu vynesly pátou stranu - Stranu zelených. Vzápětí se také objevila alternativa pro sestavení nové vlády, která by tuto stranu zahrnovala.
Potenciální spojenectví (středo-)pravých ODS a KDU-ČSL se Stranou zelených, které čistě matematicky z nejnovějších průzkumů vychází, by ale vykazovalo jeden, zato však velice závažný nedostatek: bylo velice těžké, ne-li dokonce nemožné dosáhnout programového i personálního kompromisu, zejména kvůli programovému profilu Strany zelených. 

Je toto pravicová strana? 
Volební lídr sociální demokracie Jiří Paroubek označil ve svém komentáři pro deník Právo Stranu zelených jako "hnutí pravičáků", analytik David Marek z PPF prohlásil pro ČTK, že "ekonomická část programu Strany zelených nabízí možnost zapojení této strany do koalice spíše napravo od politického středu". Vše ale není tak růžové a jednoznačné, jak se může na první pohled zdát.
Je sice pravda, že zelení prosazují pravicové ekonomické reformy - snížení daňové kvóty, zrušení minimální daně a registračních pokladen, snížení odvodů pojistného a přesun některých (avšak selektivně vybraných, "zelených") položek do snížené sazby daně z přidané hodnoty. Zároveň však existuje řada zádrhelů, která tato tvrzení zpochybňuje.
Je například udivující, že ekologická daňová reforma Strany zelených kromě zmíněných návrhů podporuje přesun jiných služeb do sazby vyšší či dokonce zavedení nových daní. Může snad chtít pravicová strana například "významnější zdanění nebo zpoplatnění změny využití pozemků", jak píše program zelených na straně 29, nebo "postupný náběh sazby spotřebních daní na elektřinu, uhlí, zemní plyn, jádro či letecký benzín" (strana 13) nebo omezení možnosti převádět výtěžek z loterií pouze na "seznam státem registrovaných kulturních subjektů, které budou muset splňovat stanovené parametry a mezi nimiž si provozovatelé vyberou" (strana 39)? A je pravicový zákaz topení uhlím od roku 2010 (strana 13)? 

Riziko ekodiktatury 
Existují samozřejmě i větší nebezpečí, která se v žádném případě neslučují s pravicovým pohledem na svět. Někteří publicisté i politikové hovoří o takzvané zelené diktatuře. Mají tím na mysli zavádění různých příkazů, omezení a direktiv v oblasti každodenního života, počínaje omezením automobilové dopravy, změnou spotřeby "škodlivých" produktů či zdravou stravou.
Vše by bylo v pořádku, pokud by tyto názory představovaly doporučení a návod, jak může být lépe. Je ale na pováženou, pokud se tyto návrhy stanou striktně vyžadované a zákonem kontrolované. A je mylné si myslet, že se tomuto pokušení čeští zelení vyhnuli. Vezměme namátkou z volebního programu Strany zelených:
Celoroční zákaz jízdy kamiónů o víkendech (pátek 15.00 - neděle 24.00);
povinné kvóty automobilů na alternativní paliva;
zákaz používání pevných uhlovodíkových paliv od r. 2010;
doporučené kvóty podílu biopotravin ve veřejném nekomerčním stravování;
povinný minimální podíl ekologicky stabilních ploch typu travnatých ploch či biokoridorů... a maximální velikost jednotlivě obhospodařovaného pozemku;
zákaz používání fosfátových čisticích prostředků;
zavedení krajinného plánu jako povinné součásti územního plánu. 

Kuchtová versus Říman 
Nepokulhává ale pouze programová část. Zkusme si například představit, jak si při vládní inauguraci podávají ruku ekologická aktivistka Dana Kuchtová jako ministryně životního prostředí a Martin Říman coby ministr průmyslu a obchodu...
I tento příklad dokazuje nespojitelnost zelených se (středo-)pravicí, reprezentovanou lidovci a ODS. Strana zelených není pravicovou stranou. Její ekologický program zahrnuje polovinu volebního programu pro nadcházející volby. Pravicové návrhy v oblasti ekonomiky jsou jen zástěrkou, která má zahalit fakt, že zelení jsou monotematickou stranou zaměřenou dominantně na spíše levicově motivovanou ochranu životního prostředí.
Autor je výkonným redaktorem CEVRO Revue 
    
	Autor/ři: 	
Zbyněk Klíč	

Volby.iHNed.cz  9. 3. 2006  14:50
Zelení jsou spíše modré až shnilé melouny, varuje Filip
  
 Po lídrovi ČSSD se pustil do kritiky Bursíkových zelených rovněž předseda KSČM. . 
•	ČSSD promýšlí, jak zastavit nástup zelených 
PRAHA 9. března 
Za modré, ne-li přímo shnilé melouny má Stranu zelených předseda KSČM Vojtěch Filip. Stejně jako premiérovi Jiřímu Paroubkovi (ČSSD) se mu nelíbí, že zelení, jimž před červnovými volbami rostou preference, nechtějí podporovat jakoukoli vládu spojenou s komunisty. Na tiskové konferenci Filip uvedl, že v Evropě zelení tradičně spolupracují s levicí a přezdívá se jim kvůli tomu melouni - navrch zelení - uvnitř červení. Ti čeští jsou podle Filipa uvnitř modří (jako ODS), "ne-li přímo shnilí". 

Paroubek, který chce v případě volebního vítězství ustavit menšinovou vládu ČSSD s tichou podporou komunistů, v úterý řekl, že hlas zeleným automaticky znamená i podporu pravicové koalici zelených s ODS a lidovci. 

Komunisté zpochybnili možnost realizace ekologické části programu zelených. Pokud budou vládnout s ODS, nic pozitivního ekologii to nepřinese, zdůraznil předseda poslaneckého klubu KSČM Pavel Kováčik. 

Pravice, se kterou se podle komunistů chtějí čeští zelení spojit, se podle něj vždy snaží maximalizovat zisk, na což vždy doplatí životní prostředí. "Nic pozitivního na spolupráci (zelených) s ODS ekologie nezíská," konstatoval Kováčik. 

Předseda zelených Martin Bursík věří, že voliči se budou při hlasování řídit podle programu jeho strany, ne jeho interpretacemi od politických konkurentů. "My přistupujeme k řešení jednotlivých politických témat bez ideologie, snažíme se hledat praktická, realistická a konkrétní řešení," připomněl Bursík. 

Z nejnovější volební prognózy agentury Factum Invenio vyplývá, že ODS by mohla získat 68 mandátů, ČSSD 53 křesel, KSČM 42 hlasů, KDU-ČSL 20 mandátů a Strana zelených 17 poslanců. 

"Snadno se může stát, že volič podlehne mylnému dojmu vyvolanému politickou orientací stejně zaměřených stran v Západní Evropě a nechá se tak zaplést do nastražených sítí strany, která pod levicovým pláštíkem maskuje své pravičáctví," tvrdí se v komentáři Zelený přelud na internetových stránkách KSČM. 
. 
    
	Autor/ři: 	
frn-iHNed, kscm.cz, čtk	

HN.IHNED.CZ  8. 3. 2006  00:00
Volil jsem zelené, ale teď váhám

Volil jsem zelené, ale teď váhám 
Zelení si vysloužili vyšší preference, a tím také větší pozornost médií. Do analýzy příčin tohoto vzestupu se dnes pouští kdekdo, přičemž nejpravděpodobněji zní argument o tzv. městských liberálech. To jsou lidé, kteří by rádi volili pravici, nikoli však ODS. 
Volil jsem zelené v minulých parlamentních volbách i ve volbách do Evropského parlamentu. Ale nadcházející volby chápu jako důležitější než ty předchozí. 
Bude se zde rozhodovat o nutných reformách, které vlády předchozí a současná neustále odkládají. Ze všech stran slyšíme, že teď je - díky slušnému stavu naší ekonomiky - ta vhodná chvíle. 
Teď stojím znovu před dilematem: volit ODS, stranu s pošramoceným etickým profilem, nebo Stranu zelených, která je mi blíž možná i proto, že zatím nedostala šanci si svůj profil pošramotit?
Pokud by Strana zelených zasedla do koalice s ODS a dokázala korigovat její politiku reforem směrem k ekologické odpovědnosti, občanské společnosti a podpoře znalostní ekonomiky namísto podpory investic do těžkého průmyslu, budu pro ně s radostí hlasovat.
Jak ale zjistím, že netíhnou spíše k levici a že se nespojí s ČSSD? Jak to tedy vidí samotná Strana zelených? 
Jiří Březina, student Pedagogické fakulty Univerzity Karlovy