Stranu "proslavily" hlavně skandály a spory
Lidové noviny 
22.3.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: jam

Historie Strany zelených ve dvou větách? Několikrát se zdálo, že její vzestup nemůže nic zastavit. Pak se ale vždycky "něco" stalo.

PRAHA Začínalo jaro roku 1990, Strana zelených měla krátce po svém oficiálním vzniku a před jejími dveřmi se hromadily zástupy lidí, co k zeleným chtěli vstoupit.
Během pár týdnů Strana zelených získala patnáct tisíc členů a podle průzkumů by ji volilo kolem deseti procent voličů.
Zelení lidem slibovali čistší životní prostředí a chtěli zakázat dětské hračky napodobující zbraně. Na veřejnost se však tehdy dostaly první pochybnosti o důvěryhodnosti některých zástupců strany - část jich údajně působila v StB. Představitelé tehdejších zelených také dávali najevo, že kdyby záleželo na nich, na přijetí lustračního zákona by se "zatím" nepospíchalo.
Dobrý start tedy zeleným nevyšel. Ve volbách v roce 1990 nakonec nezískali ani pět procent a nedostali se do parlamentu. O dva roky později ale vstoupili do Liberálně sociální unie a získali tři křesla.

Předseda Vlček šel radši k ČSSD

V té době se předsedou Strany zelených stal Jaroslav Vlček, pozdější poslanec za ČSSD. Ten přišel s nápadem, aby se zelení připojili k sociální demokracii. K tomu se ale většina tehdejších zelených neměla. Vlček tedy přešel k ČSSD sám a vzal si s sebou oba své místopředsedy a poměrně velkou část členů.
To byl rok 1995. O tři roky později se ukázalo, že ještě jako předseda zelených se Vlček namočil do takzvané aféry Bamberg. V roce 1995 totiž Vlček, tehdejší šéf ČSSD Miloš Zeman a jeho poradce Karel Machovec podepsali dokument, který by vybraným zahraničním podnikatelům umožňoval podílet se na chodu české ekonomiky. Výměnou měly být výhodné půjčky pro ČSSD. Ani další předsedy si Strana zelených nevybrala šťastně. Stranu po Vlčkovi převzal Emil Zeman, který je dodnes podezřelý, že ji připravil o téměř dva miliony korun. V té době měli zelení už jen pár set členů a volební preference na úrovni dnešní Unie svobody.
Zvrátit tyto výsledky se nepodařilo ani dvojici Jan Beránek a Jakub Patočka. Spíše naopak. Pod jejich vedením se Strana zelených ještě více rozklížila. Vznikaly v ní různé opoziční frakce, které Beránkovi s Patočkou vyčítaly příliš autoritativní přístup a nedomyšlenost programu. Beránek, a zejména Patočka, chtěli zelené co nejvíce přiblížit k ČSSD.
Koncem roku 2005 už byla situace neúnosná a zelení si na mimořádném sjezdu zvolili nového předsedu - Martina Bursíka.
Ten se zatím ještě nerozhodl, jestli má blíže k levici nebo pravici. Zato mu stačilo pár měsíců a preference jeho strany se teď pohybují kolem osmi procent.

Foto popis| Neúspěšný šéf. Expředseda Jan Beránek (na snímku) v tandemu s Jakubem Patočkou sice přilákal k zeleným ekologické aktivisty, ale současně se jim podařilo stranu téměř definitivně rozložit.
Foto autor| Foto ČTK - Alexandra Mlejnková