Vzteky a závistí zelení
Lidové noviny | 10.3.2006 | rubrika: Názory | strana: 10 | autor: Jan Kubita

KOMENTÁŘ

Jsou zelení levičáci nebo pravičáci? A kde najednou vzali tolik potenciálních voličů?

Dosud bohorovně nebojácný socialistický premiér Jiří Paroubek dostal najednou strach. Ne z ODS, ale ze strany, kterou se do poloviny letošního února nikdo vážně nezabýval.
Strach ze Strany zelených je oprávněný. Zeleným se dnes v průzkumech přičítá až skoro osm procent hlasů. Asi o pět procent víc, než u nich bylo dosud zvykem. A kde je vzali?
Paroubek, aniž by se ho na to kdokoli ptal, začal tento týden na zelené zostra útočit. Jejich nový předseda Martin Bursík je prý pštros, co strká hlavu do písku, když nechce říct, ke komu se přidá po volbách. Stranu zelených hned označil jako pravicovou, protože se nechce účastnit vlády jakkoli podporované komunisty a podle Paroubka tak prý jednoznačně směřuje do koalice s ODS a lidovci. Je to uraženecká výčitka. Na zelené kdysi hodně sázel Vladimír Špidla i velká část ČSSD a oni se dnes vůbec nechovají servilně. Narozdíl od komunistů.
Poslední průzkumy preferencí Paroubek přečetl naprosto správně. Velkou část svých nových voličů přebrali zelení právě jemu. Kdo by z toho nebyl nervozní. Zvlášť když volební lídr socialistů kupí jednu chybu za druhou.

Pravičáci nebo levičáci?

"Je to extrémní levice. Extrémní levice! Řekl bych, že dnes se proti zeleným jeví komunisté - zejména v některých evropských zemích -jako racionální podnikatelská strana," řekl minulý týden Lidovým novinám Vladimír Železný.
Je v tom dost závisti.
Jeho nezávislí zůstávají na svém přibližně jednom procentu.
Železného a Paroubkova slova ale pěkně ukazují, jak jsou z Bursíkovy strany všichni dost zmatení. Co se stranou, která odmítá rovnou daň ODS, ale pravděpodobně by občanským demokratům pomohla s deregulací nájmů nebo se zavedením poplatků za recepty na léky? Jsou zelení pravice, nebo levice?
To, že nezapadají do tohoto obvyklého schématu, je pro Bursíka velice výhodné. Právě to je jeden z hlavních důvodů, proč je jeho strana najednou tak populární. Díky tomu odebírá hlasy napravo i nalevo.
Levicové voliče Bursík Paroubkovi vlastně ani nepřetahuje. Premiér a volební lídr ČSSD mu je nahání sám. A to nejen tím, že nechal svého ministra zdravotnictví dokonale rozložit celý resort. Paroubkovo předvolební spojenectví s Milošem Zemanem a Miroslavem Šloufem nepůsobí zrovna vábně na významnou část ČSSD, což platí i u jejích voličů.
Mnohem větší příděl preferenčních bodů však zeleným věnoval někdo jiný - Unie svobody. Vtipné je, že zelení přebrali unionistům dokonce i sloupeček v grafickém znázornění volebních průzkumů. Nejen jejich někdejší číslovku na konci, ale i jeho barvu.
Podle agentury STEM by si dnes unionisté v Praze vysloužili pouhé jedno procento hlasů. Strana zelených jich má jedenáct. Unii svobody vždy volili spíše pravicoví voliči, kterým se nelíbil styl ODS. Kdysi je lákala havlovská "slušnost v politice", o niž se snažili původní představitelé Unie svobody. Účast v socialistické vládě a image Pavla Němce je musela zákonitě odehnat jinam. A zelení vlastně nejsou zas až tak levicovou stranou.
"Tradičně mezi příznivce zelených, alespoň ve výzkumech v mezivolebním období, patřili lidé, kteří se nedokázali ztotožnit s žádnou z velkých stran a měli pocit, že toto je cesta nejmenšího odporu," vysvětluje sociolog Jan Hartl.
Také ODS se cítí ohrožena zelenými. I je mohou připravit o dost hlasů. Občanští demokraté ovšem zvolili lepší taktiku. Nechtějí si je naštvat. Evidentně nejsou schopni výrazně vyhrát volby a budou vedle lidovců potřebovat každého dalšího poslance do nějaké možné koalice. Proto žádné urážky ani útoky. O ODS se vždy spíš mluvilo jako o neekologické straně, ale její místopředseda Ivan Langer teď říká, že by si povolební spolupráci se zelenými dovedl představit, protože chce, aby jeho děti "vyrůstaly v kvalitním životním prostředí". Úsměvné.
"Pokud chcete, abych se vyjádřil, jestli je nám bližší ČSSD, nebo ODS, mohu říci, že jedna strana je pro nás za osmnáct a druhá bez dvou za dvacet," říká Bursík. Na Paroubkovy ataky vůbec nereagoval. Jeho sebevědomí naznačuje, že pokud nakonec opravdu získá v Poslanecké sněmovně dnes odhadovaných 17 křesel, bude to možná on, kdo bude rozhodovat, jak bude vypadat příští vláda. Skvělá pozice. Nikdo se nemůže divit, že mu ji Topolánek s Paroubkem závidí.

***

Nezapadají do tohoto obvyklého schématu. Právě to je jeden z hlavních důvodů, proč je tato strana najednou tak populární. Díky tomu odebírá hlasy napravo i nalevo.

Foto popis|

O autorovi| Jan Kubita redaktor LN
O autorovi| Jan Kubita e-mail: jan.kubita@lidovky.cz