Právo	16.3.2006	 	
Autor: Milan J. Hamerský	Strana: 18	Rubrika: Publicistika	
Proč Bursíkovi zelení neuspějí? 
Mediální bláznění nad preferencemi Strany zelených je předčasné. 
Pokud měla SZ tři procenta, tak jejich názory nebyly pro média dost zajímavé. S nepříliš skrývanou škodolibostí informovaly své čtenáře jen o sporech uvnitř strany a démonizovali Jana Beránka, Jakuba Patočku a Petra Uhla. Ještě ze zářijového sjezdu SZ v Pardubicích psali novináři spíše svoje projekce o SZ než o realitě. 
     Kde nastal zlom? Odpověď je banální. Bursíkovci se veřejně nehádají, jsou neokoukaní s nevadícím programem a především jejich hlavní konkurenti jim nechali politický a mediální prostor. Přesto je pravděpodobnost úspěchu SZ stále malá. 
     Nesourodá koalice bursíkovců, která porazila trio PBH (Patočka, Beránek, Horová) v souboji o vedení zelených, drží pohromadě jen vidinou možného volebního úspěchu. Různí radikálové, levicoví teoretici, „světle“ zelené mládí, feministky i staří mazáci, schopni sedět v komunálních koalicích s kýmkoli, zatím působí jednotně. Je však jen otázkou času, kdy nesourodost vyplave na povrch a přestane působit jako milé zpestření. 
     Zelený program, zaklínající se kvalitou života, je trefou do černého. Přichází v pravou chvíli. Nevadí, neuráží, operuje s všeobecně přijímanými banalitami, je konformně eklektický jako názory většiny lidí. Pro média nabízí i dostatek bizarností, z nichž lze vyrobit množství krátkých zpráv. Volebně významná skupina politicky neukotvené veřejnosti chce něco nového. Pravice i levice je už okoukaná a málo „sexy“. Bursík jako lídr nenadchne, ale neodpuzuje. Na rozdíl od ostatních předsedů stran působí mladě a věcně. 
     Klíčovým faktorem, který znásobil dlouhodobou podporu pro SZ, je malátnost jejich hlavních konkurentů. Pistolnický styl tria Paroubek, Rath a Jandák nemůže sedět mladším levicovým liberálům, prohánějícím se na CzechTeku. Pravicoví liberálové jsou pro změnu bezradní při pohledu na pachtění končících unionistů, Zielencových a dalších nezávislých. Zelení jsou v tuto chvíli pro mnohé druhou nejlepší volbou a podpořit je průzkumech znamená především vzkaz ostatním stranám - svůj hlas nedáme zadarmo. 
     Domnívám se, že SZ ve volbách neuspějí. Jejich pevné voličské jádro zůstává pod tři procenta. Většina jejich současných podporovatelů se u SZ podle mého jen krátce zastavila při procházení volebním supermarketem. Když o tom všichni mluví, tak se podívají na novinku letošní nákupní sezóny, ale buď se vrátí k osvědčenému sortimentu, nebo odejdou, aniž si co koupí. 
     Skutečná bitva o hlasy nastane, až se na konci března rozjede volební stamiliónová mašinérie hlavních politických hráčů. Pak se teprve ukáže, kdo vystačí s dechem a o kolik překoná zelená vlna vytoužená tři procenta zajišťující každoroční miliónový (6-10) státní příspěvek na činnost.