V Chlumci si oddechli, jinde ne
Mladá fronta DNES 
31.3.2006 | rubrika: Kraj Hradecký | strana: 3 | autor: JIŘÍ MALÍK

Z VAŠICH DOPISŮ

Obyvatelé Chlumce nad Cidlinou se konečně zbavili těžkých nákladních aut. Raduji se s nimi, přestože tam nebydlím. V této euforii si však málokdo vzpomene, že obchvat Chlumce byl poprvé zakreslen do map už v šedesátých letech. V posledních deseti letech se spoléhalo a čekalo na dálnici, jejíž torzo teď Chlumci pomohlo. Problémy ovšem přibyly jinde.
Mnozí se těší, že po dokončení dálnice do Hradce Králové bude po starostech. Letos to ale nebude. Zejména kvůli dlouhodobě necitlivému přístupu Ředitelství silnic a dálnic, které již od počátečního posuzování vlivu stavby na životní prostředí nebralo vážně mnohé připomínky starostů obcí dotčených trasou D 11 a ekologických aktivistů. Ti navrhovali i jiné, levnější a rychlejší varianty. Nakonec výkupem pozemku zablokovali stavbu dálnice u Hradce. Ve svém přehlíživém postoji vůči východočeským vesnicím ředitelství dálnic pokračuje i na trase silnice R 35, která bude z dálnice před Hradcem odbočovat na Olomouc.
Západoevropské zkušenosti však ukazují, že až bude D 11 dokončena, za nějaký čas se zahltí auty jak ona, tak stará trasa přes Chlumec. Jedinou nadějí je proto změna dopravní politiky státu i Evropské unie a přesun části kamionů z dálnice na železnici tak, aby to bylo pro všechny strany schůdné i ekonomicky motivující.

O autorovi| JIŘÍ MALÍK, člen Strany zelených

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - východní Čechy (hradec králové)

Nejvíc peněz dostaly strany od státu
Hospodářské noviny 
31.3.2006 | rubrika: Z domova | strana: 4 | autor: Martin Erva

Rozpočty politických stran

PRAHA, 31. 3. 2006

České parlamentní strany bohatnou. Ze zpráv o jejich hospodaření, které musí do dneška odevzdat ve sněmovně, lze vyčíst, že vysoká politika může být i výnosné podnikání.
Hospodaření všech parlamentních stran skončilo v minulém roce v plusu. Dohromady vykázaly zisk téměř 130 miliónů korun. Díky tomu mohou nakupovat nové domy, opravovat již koupené nemovitosti nebo investovat do cenných papírů.
Způsobil to především vznik krajů v roce 2000 a změna volebního zákona o rok později. Tehdy udělali politici zásadní krok, kterým své strany zabezpečili. Za každého senátora a poslance od té doby berou ročně 900 tisíc a především pro ODS je důležité, že 250 tisíci ročně stát přispívá na každého krajského zastupitele.

ODS má dárce, ČSSD Cíl...

Největší zisk vykázala právě ODS, která vydělala téměř 89 miliónů. Převede je na účty k dalším skoro čtyřiceti. >Není to nějaké dramatické množství peněz, musíte si uvědomit, že v letošním roce budou troje volby,< říká její volební manažer Jiří Šneberger.
Jenom do parlamentních voleb chce ODS investovat 80 miliónů, sumu pokryje z úvěru a z peněz na účtech. >Drahý je i samotný provoz strany, peníze na účtech jdou i na to,< dodává Šneberger.
Z 233 miliónů, které strana v minulém roce >vydělala<, jich bylo téměř 175 od státu. Podobně je na tom i ČSSD. Její příjmy i výdaje jsou však o 60 miliónů nižší než u její pravicové konkurentky. Sociální demokraté mají ale v kolonce dárci dvojnásobnou sumu než ODS, která dostala od svých příznivců více než 17 miliónů.
Mecenášem vládní sociální demokracie není žádná z velkých českých firem, ale společnost Cíl. Nebýt Cíle, dostali by sociální demokraté od dárců >pouze< tři milióny. Cíl byl založen již za první republiky, strana jej ale oživila v devadesátých letech. Spravuje její majetek a každoročně z něj do stranické pokladny v Lidovém domě plynou milióny. Loni v předvolebním roce se Cíli výrazně dařilo, poslal ČSSD 31 miliónů.
Největším mecenášem ODS jsou pekárny. Tedy spolumajitel Delta pekáren Jaroslav M. Pařík. >Zdaleka nejsme největší firmou, očekával bych, že podnikatelské kruhy budou ODS podporovat mnohem výrazněji,< říká muž, který za ODS neúspěšně kandidoval v senátních volbách.
Nyní je na devátém místě kandidátky ODS na jižní Moravě. Jeho strana mu dokonce udělila výjimku, může kandidovat i přesto, že do ODS vstoupil krátce před volbami.

...a komunisté dědí

Ani komunisté nepřišli zkrátka. Přesně 500 tisíc jim odkázala jejich bývalá členka. Strana, která nejvíce těží ze své široké členské základny, podle svého místopředsedy Jiřího Dolejše dědí celkem často. >Každý rok nám někdo něco odkáže,< říká Dolejš. Slávka Macková jim kromě půl miliónu korun odkázala i louku. Komunistům ale také ze všech stran nejvíce straníci přispěli na členských poplatcích. Ze 160miliónového rozpočtu tvoří členské poplatky téměř pětinu. Příjmy od sponzorů komunistům úspěšně nahrazuje podnikání v realitách. Mají jich po celé republice téměř 70 a jen na nájmu tak inkasují skoro 27 miliónů korun. O tom, že jde o úspěšnou strategii, svědčí i to, že loni přikoupili ještě jeden dům ve Vsetíně.
Nejchudší sněmovní stranou jsou lidovci. Nebýt 55 miliónového úvěru, jako jediní by se s rozpočtem vešli do sta miliónů.

***

Jak strany hospodaří rok před parlamentními volbami (v tisících korun)
ODS Příjmy
1995           2001            2005
81207    215 800     233 852
ČSSD 61792    573 800     170 019
KSČM 61755    167 000     158 000
KDU-ČSL 44 906      96 600      92 4002)
Zelení 2138

Výdaje
1995 2001 2005
82 548 80 0001) 131 426
61792 145 000 156157
66 493 144 700 153 438
53 305 59 800 70 206
3 562
Státní příspěvek
1995 2001 2005
36 833 137 800 174 850
14 000 120 000 108 550
6 480 34 300 89 950
12 500 66 000 58 650
1400

Sponzoři
1995 2001 2005
25 000 15 000 17113
236 330 341193'
_ 370 4 564
1500 700 2 822
25
1) + splacené půjčky a úvěry ve výši 86,9 miliónu
2) + úvěr 55 miliónů, které si strana v minulém roce vypůjčila
3) z toho 31 miliónů poskytla společnost Cil, která spravuje nemovitosti patřící ČSSD

Foto popis|

O autorovi| Martin Erva, www.ihned.cz/erva

Zakázat uhlí? Čím zatopí chudí?
Hospodářské noviny 
31.3.2006 | rubrika: Názory | strana: 8

DOPISY A E-MAILY

Lídr Strany zelených Martin Bursík chce zakázat spalování uhlí kvůli životnímu prostředí a dotovat čistší způsoby výroby energie a tepla. Teoreticky proti tomu nelze nic namítat. Prospělo by to životnímu prostředí. Protože jsem ale působil v Ústí nad Labem delší dobu v komunální správě, vím, že Bursík navrhuje nesmysl.
Lidé topí uhlím ze dvou důvodů: nemají plyn, protože k jejich domu nebyl přiveden, nebo je od toho odrazuje jeho cena. Dnes existují kotle na spalování uhlí, které vyhovují plně zákonu o ochraně ovzduší podobně jako kotle plynové, takže Bursíkova snaha je slušně řečeno nesystémová.
Naopak výzkumníci mohou dále s výrobními firmami pokračovat v ekologizaci moderních poloautomatických kotlů na hnědé uhlí. Již dnes se emise z plynového a uhelného kotle svými hodnotami značně přibližují. Důležitým faktorem také je, že plyn dopravujeme do České republiky z mnoha tisíci kilometrových vzdáleností za stále vyšší cenu. Uhlí je od dodavatelů v Česku vzdáleno několik desítek, nanejvýše několik set kilometrů, a za daleko nižší cenu.
Uhlí se stává plnohodnotnou alternativou plynu. Proč by nemohly být poskytnuty dotace na nákup poloautomatického kotle na hnědé uhlí, který stojí zhruba podobně jako plynový kotel?
Pro ekonomicky slabší rodiny je uhlí jediná ekologická cesta k teplu. Ne každý má 250 tisíc korun na tepelné čerpadlo.
Miroslav Pátek, poslanec ODS, Ústí nad Labem

Nejsme nevypočitatelný pytel blech
Hospodářské noviny 
31.3.2006 | rubrika: Rozhovor | strana: 10 | autor: Lenka Zlámalová, Jindřich Šídlo

INTERVIEW TÝDNE MARTIN BURSÍK, předseda strany zelených

PRAHA, 31. 3. 2006

Ze strany, která měla v průzkumech ještě před půl rokem kolem tří procent, udělal černého koně voleb: preference zelených se dnes pohybují na desetiprocentní hranici a jako s důležitým hráčem příštích měsíců už s nimi počítají i hlavní strany české politiky.
>Problém je jen v tom, že si naše přístupy jen tak lehce nemůžete zařadit do českého schématu levice a pravice,< říká předseda Strany zelených Martin Bursík.

HN: Bylo jaro 1998, vy jste byl ministrem Tošovského vlády a jedna strana v průzkumech vylétla na 11 procent. Důchodci za životní jistoty na tom byli úplně stejně jako zelení dnes. Nestraší vás ta vzpomínka?

Nevadí mi, když se o tom tak mluví. Můžu na to říct, že je důležité zůstat na zemi, takoví, jací jsme... Je tu ale jeden rozdíl: kdyby důchodci měli zastoupení v Evropském parlamentu a 15 parlamentech zemí EU, kdyby to nebyla strana jediného tématu, pak by to srovnání teprve sedělo.

HN: U svých politických soupeřů a možných spojenců máte ale i vy pověst nevypočitatelného >pytle blech<. Jak budou vaši potenciální poslanci jako Stanislav Penc, Jiří Dědeček nebo Petr Uhl ochotni naplňovat všechny politické kompromisy a složité dohody?

Vypočitatelnost se odvozuje od míry konkrétnosti programů. A ten náš je velmi vypočitatelný a konkrétní. Problém je pouze v tom, že si naše přístupy jen tak lehce nemůžete zařadit do českého schématu levice a pravice. Třeba ve školství najdete přístupy z obou stran.

HN: Unie svobody měla léta v programu deregulaci nájemného. A pak to byla její poslankyně Táňa Fischerová, která pro ni odmítla zvednout ruku. Nehrozí totéž u vašich poslanců?

Nenechte se mást jednou věcí. Když jsem viděl seznam debatérů v regionálních diskusích ČT, málem mě to povalilo ze židle. Jeden kraj: poslanec, poslanec, ministr, poslankyně, překladatel. A další: poslanec, poslanec, poslanec, učitelka. Ten rozdíl je v tom, že naši lidé jdou do politiky z civilních profesí. To není pytel blech, to jsou lidé, kteří za sebou něco mají, jsou to zralí lidé. Se všemi jsem samozřejmě mluvil. To, že jsou to osobnosti, je zřejmé. A s osobnostmi se pracuje obtížněji. Ale zas je to zábavnější a přinese to změnu. Ale to je typické pro zelené v celé Evropě: je to rozkvetlá louka.

HN: A budete schopen jako šéf strany garantovat hlasy celého klubu v okamžiku, kdy uděláte složitou politickou dohodu, na níž třeba bude záviset vznik a osud vlády?

To je věc debaty. Jestli chcete odpověď, že zavedu principy stranické disciplíny, pak ne. Chci, aby lídři pracovali a vystupovali jako tým. Já ale teď nevím, kdo z nás nakonec ve sněmovně skutečně přistane. Snad ale nějakou autoritu mám. Když jsem ale stranu před půl rokem přebíral, situace nebyla dobrá, strana se z 99 procent věnovala sama sobě. Přesto se podařilo lidi motivovat a stranu dát dohromady.

HN: Taky ale tehdy pardubický sjezd vypadal jako velká vnitrostranická čistka: lidé s opačným názorem, než vaše křídlo, byli umlčováni, diskuse byly rychle ukončovány.

Na sjezdu byly poměry sil jasně dány, přesto se to jednání někteří lidé snažili destruovat... Čistka, to není dobré slovo. Ale vůle po sjezdu vyšla zespoda, z krajů. Ale to je minulost.

Kandidáta na prezidenta neřekneme

HN: Kdo bude prezidentský kandidát zelených?

To netuším.

HN: A řeknete nám ho do voleb?

Ne. Předně budeme prosazovat přímou volbu prezidenta, stejně jako starostů a hejtmanů. V okamžiku, kdy se to podaří, se paleta kandidátů velmi rozšiřuje.

HN: Prosadit přímou volbu se vám ale podaří jen stěží. A ODS ale už mluví o tom, že by dohoda na prezidentském kandidátovi - tedy Václavu Klausovi - měla být součástí koaliční smlouvy.

Zaznamenávám to. To je podle nás nesmysl. Koaliční smlouva mluví o prioritách vlády, o směřování země. Vláda ale prezidenta nevolí, to dělá parlament. Celé je to dané pupeční šňůrou mezi Hradem a Jánským vrškem, kde sídlí vedení ODS. Chápu, že to může být problém při povolebních jednáních. My máme na kandidaturu Václava Klause dost vyhraněný, tedy záporný názor. A řešením není udělat to součástí handlu. Kromě toho to není ani moc slušné, když je prezident stále v úřadu.

HN: Mluvíte přesně stejně jako Miroslav Kalousek.

Jo? Já to s ním nekonzultuju. Ale hlavně už je na čase, aby se ODS emancipovala. Aby vazbu na Václava Klause vyrušili, jinak je to bude blokovat v jednáních.

Bojíme se, že se školné stane překážkou

HN: Ve vašem programu lze najít dost rozporů. Jste pro poplatky u lékaře, pro soukromé spoření na důchod. Vaší prioritou je oblast vzdělání, ale odmítáte školné. Proč?

Ten argument není ideologický. Dnes máme zhruba 240 tisíc vysokoškolských studentů. Mluví se o školném zhruba 10 tisíc za rok, což je deset procent rozpočtu vysokých škol. To není objem peněz, který by byl významný pro financování systému. Do něj je třeba dostat mnohem více. A my se obáváme, že školné může vyřadit některé talentované lidi, kteří na to prostě nebudou mít.

HN: Proč by to nemohly řešit státem garantované půjčky s odloženými platbami?

Z toho systému nepochybně profitují banky...

HN: ...a to je chyba?

Ne, já to jen analyzuji. A člověk, který opustí školu, bude se blížit vrcholu kariéry, zakládat rodinu, bude muset začít splácet. A to není úplně ideální doba.

HN: Mluvíte o nebezpečí nedostupnosti vzdělání. Ale v zemích, kde školné je, je systém nejprostupnější. Děti ze sociálně slabších rodin tam mají jen asi třikrát až čtyřikrát menší šanci, u nás až třináctkrát.

Jenže než můžete jít na univerzitu, musíte nejdřív vystudovat střední školu. A tady je v Česku základní problém: bariéra v propustnosti na střední školy, ještě lépe řečeno gymnázia. Myslíme si, že stát musí říct: my sázíme na to, že naše budoucnost nemůže stát na levné pracovní síle a poškozování životního prostředí, ale na vzdělanosti a výzkumu. To bude vyžadovat veliké investice státu. Pak jsou dvě a půl miliardy výnosu ze školného drobné.

HN: Jsou jistě země, které i takto mohou fungovat, například ty skandinávské. Ale počítáte potom s tím, že do vzdělávacího systému může jít až třetina veřejných financí?

Počkejte, chcete říct, že školné je významnou částí této třetiny? Ne. Hlavní věc je politické rozhodnutí. Místo dálnice do Českých Budějovic přes Posázaví za 60 miliard korun udělejme rychlostní komunikaci přes Písek spolu s obchvaty měst za třetinu a zbytek investujme do školství. To je věc, která je na vážnou společenskou debatu. Mimochodem, skandinávský model je skutečně úspěšný, ano, také je drahý, ale zároveň je lidmi akceptován.

ODS si to s rovnou daní možná ještě rozmyslí

HN: Největším rozporem mezi vámi a ODS je rovná daň. Vy ji odmítáte, protože podle vás brání daňové ekologické reformě. Šéf ODS Mirek Topolánek ale oponuje, že by taková věc šla dělat přes spotřební daně, ne přes DPH. Proč to není možné?

Ekologickou daňovou reformou zabývám třináct let. Myslím, že kdyby v ODS mohli zavřít oči a vrátit se o půl roku zpět, nebudou tak hrr... Pro ekologickou daňovou reformu potřebujeme dvě sazby DPH, 5 a 19 procent. Zboží a služby citlivé k životnímu prostředí chceme zařadit do nižší sazby.

HN: Které zboží a služby to jsou?

Je to celá série výrobků, která dříve ve zvýhodněné sazbě byla: vodou rozpustné barvy, recyklovaný papír. V časech, kdy jsme zažívali inverzi, by velmi pomohly takové malé briketky, které jsou celé z biomasy. Kotle na ně se teď u nás vůbec neprodávají, protože DPH poskočila na 19 procent. Více než pětadevadesát procent těchto kotlů se vyváží do Rakouska, protože tam se z nich platí DPH devět procent, v Německu pak jen 7 procent. My si touto hloupou politikou kazíme životní prostředí. A zároveň bychom v Bruselu chtěli znovu otevřít téma zdanění plynu, i když tato jednání o výjimce už bohužel byla uzavřena.

HN: Jednotná DPH vadí nejen vám, ale i lidovcům. Ti ale nejsou proti rovné dani u příjmů. Proč se nelíbí vám? I vy přece máte v programu snížení přímých daní.

Ano, i my chceme omezit zdanění práce, navrhujeme ale snížit povinné odvody zdravotního a sociálního pojištění. To, co vybereme navíc na ekologických daních, škrtneme na pojistném. Rovná daň je ale v rozporu s naším celkovým pohledem na daně. Máme pochybnosti o tom, že nahrazení progresívních daní rovnou daní přinese ty výnosy, které ODS slibuje a že nedojde k výraznému propadu příjmů státu. I my ale chceme postupně snižovat daně. Celková daňová kvóta by měla dosahovat 35 procent.

HN: Tedy: Chcete získat do rozpočtu úplně stejné příjmy jako ODS...

Nechceme to ale udělat skokem, který navrhuje ODS. Je možné, že někdy v budoucnu se dostaneme k sazbě 15 procent. Nikoliv však touto formou. Rovná daň je v této chvíli bariéra mezi námi a ODS. Jsme přesvědčeni, že s rovnou daní to u ODS nebude tak horké, tak, jak ji teď ODS prezentuje, není v parlamentu za žádné konstelace prosaditelná. Uvidíme po volbách.

HN: Slibujete snížení zdravotního a sociálního pojištění. O kolik?

V Německu se při ekologické daňové reformě, která zvýšila spotřební daň z benzínu a z nafty, snížilo pojištění o 1,7 procenta. My zatím počítáme s poklesem o 2,5 a 3,5 procentního bodu. To je ale čistě pracovní návrh.

Ženy potřebují v politice pomoci

HN: Ve svém programu jako první česká politická strana mluvíte o afirmativní akci. Budou kvóty pro zastoupení žen ve sněmovně, pro menšiny na úřadech?

Mluvíme o zastoupení žen v politice. Sami jsme si to upravili tak, že třetina kandidátů musí být ženy. A není to formální krok, ženy nejsou na konci kandidátek. Třeba na jižní Moravě se na kandidátce muži a ženy střídají, v Libereckém kraji je dokonce více žen. Bereme to jako přechodné ustanovení, vycházíme z toho, že je pro ženy obtížnější se prosadit v politice a věříme, že se společnost časem posune stejně, jako se posunula ve vnímání homosexuality.

HN: V USA proti pozitivní diskriminaci protestují i někteří příslušníci menšin. Říkají, že se na ně společnost dívá tak, že svého postavení nedosáhli díky svým schopnostem, ale jen díky kvótám. Není váš plán pro sebevědomé, ambiciózní ženy až trochu urážlivý?

S tím jsme se setkali i u nás. Kateřina Jacques, která je na pražské kandidátce druhá za mnou, je typ ženy, která jistě nic takového nepotřebuje. Ale při dnešním pojetí politiky, která je mužsky agresívní a osobní, nelze spoléhat na to, že se ženy samy jen tak prosadí. Kdybychom nechtěli, jak vy říkáte, urážet tu skupinu političek, která je schopná se prosadit bez pomoci, budeme stále tam, kde jsme.

HN: I vy se v politice pohybujete s přestávkami od začátku 90. let. Nepřipadáte si také jako produkt agresívní maskulinní politiky?

Patřím do generace politiků, která se tak projevuje. Ale nemůžete k nám přistupovat s principem kolektivní viny. Nechci tak ani šmahem pojmenovat budoucí kolegy v parlamentu.

***

Martin Bursík (46)

Vystudoval ochranu životního prostředí na Karlově univerzitě. Před listopadem 1989 pracoval jako vědecký pracovník v podniku Stavební geologie. V politice působí s přestávkami od roku 1990. V letech 1990 - 1992 byl poslancem českého sněmu za Občanské hnutí. Léta 1994 - 2002 strávil jako pražský zastupitel, nejprve za Svobodné demokraty (nástupce OH), poté za KDU-ČSL, jejímž byl až do roku 2003 členem. Na jaře 1998 zastával funkci ministra životního prostředí v Tošovského poloúřednické vládě. Do Strany zelených vstoupil v červnu 2004 a loni na podzim byl na mimořádném sjezdu zvolen jejím předsedou. Je spolumajitelem a ředitelem poradenské firmy Ecoconsulting a spolumajitelem několika nemovitostí v Praze. Poslední čtyři roky působil i jako externí poradce ministra životního prostředí. Martin Bursík je rozvedený, má dvě dcery.

Foto autor| FOTO: HN - ZUZANA ŠMAJLEROVÁ

O autorovi| Lenka Zlámalová, Jindřich Šídlo, www.ihned.cz/autori

Klíč| krajské volby; Kalousek Miroslav; KDU

Zelený marketingový produkt
Lidové noviny 
31.3.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: PETR HAVLÍK

ÚHEL POHLEDU

Do předvolební politické hry nedávno razantně vstoupila nová strana.
V jejím čele nestojí ani Vladimír Železný, ani Josef Zieleniec s Janem Kaslem, ale pro někoho možná překvapivě Martin Bursík. Pamatuji si na něj z doby, kdy se dělilo Občanské fórum na pravicovou ODS a levicově-liberální Občanské hnutí.
Málokdo tak živočišně nenáviděl Klause a ODS jako právě Martin Bursík a každou porážku nesl velmi těžce. Nejen tehdy, když Občanské hnutí a později Svobodní demokraté prohráli s ODS v parlamentních volbách 1992 a 1996, ale i když v roce 1998 neúspěšně usiloval o zvolení pražským primátorem na kandidátce KDU-ČSL a Unie svobody. Určitě mu nescházejí ambice a zarputilost, které ho nakopávají do bitev v dalších a dalších stranických dresech. Tak tomu bylo i v případě zelených.
Nejprve na pardubickém sjezdu nekompromisně vytěsnil ze strany předchozí vedení a následně změnil tradiční program.
Pokračování na straně 10

Dokončení ze strany 1
Ekologické evergreeny byly doplněny dostatečným množstvím populismu, aby se zalíbil všem - prvovoličům, matkám, unaveným latentním nevoličům, občanským aktivistům všeho druhu, intelektuální obci. Že tento výčet pamětníkům něco připomíná? Máte pravdu - do letošního volebního klání nevstupují žádní baťůžkáři, nýbrž velmi šikovně připravený projekt, který lze označit za Občanské fórum číslo 2.
Ne náhodou jej vehementně podporuje exprezident Václav Havel. A nejen on, ale mnozí další, kteří se už dlouho cítí traumatizováni prohrami s Václavem Klausem a Milošem Zemanem, neboť žádný z jejich předchozích pokusů změnit politickou mapu nedopadl podle jejich představ. Nezdařil se ani projekt čtyřkoalice, ani akce typu "Děkujeme, odejděte!", Dřevíčská výzva nebo formování strany Cesta změny. Přitažlivá platforma se našla až nyní, v podobě zelených.
Martin Bursík je mediální marketingový produkt, který se dokáže dostatečně odlišit od okoukaných obličejů Paroubka, Topolánka, Kalouska a dalších. To je jeho hlavní výhoda. Další je poměrně schopný staronový tým, který na novém kabátě Strany zelených pracuje. Proslýchá se, že hlavním motorem je tajemný uhlobaron Zdeněk Bakala, hlavní politický lobbista v době násilného převzetí IPB ze strany ČSOB před šesti lety.
Předseda Bursík má však další neméně významné spoluhráče, které spojuje účast v řídicích strukturách OF. S průzkumy veřejného mínění mu údajně pomáhá sociolog Ivan Gabal, hlavní politický manažer OF ve volbách 1990. Mezi spoluhráči najdeme také novináře Jana Urbana, dalšího člena volebního štábu OF, nebo dnešního vlivného televizního producenta Jana Šterna, který byl rovněž poslancem za OF. Když se k tomu namixují populární postavy z umělecké branže a některé z nich se nasadí přímo na kandidátky, je na triumfální úspěch zaděláno. Otevřete okna - přichází svěží zelený vítr do starých struktur. Láska a pravda konečně zvítězí.
Myslíte si, že je nemožná koalice zelení, KDU-ČSL (bez Kalouska) a ČSSD (bez Paroubka)? Takto sestavená vláda definitivně ukončí politickou kariéru prezidenta Klause a velmi pravděpodobně povede k rozkolu v ODS, což by pro ni mělo i neblahé důsledky v komunálních i krajských volbách. Dnešní zelení nejsou žádná nová liberální naděje. Je to skvělý marketingový produkt starých matadorů, kteří kdysi ztratili politickou moc.
Posléze ale získali vliv ve veřejné sféře a skrze novou značku se nyní pokoušejí o politický comeback. Když se Strana zelených dostane do Poslanecké sněmovny, nevstoupí do české politiky žádný svěží zelený étos, ale starý pragmatismus přesně v duchu tradic starého dobrého Občanského fóra - bezejmenná základna a elitářské vedení.

***

Názory v této rubrice nemusejí vyjadřovat stanovisko redakce

"Že to pamětníkům něco připomíná? Ano, do voleb vstupuje šikovně připravený projekt, který lze označit za Občanské fórum číslo 2.

"Proslýchá se, že hlavním motorem týmu zelených je tajemný uhlobaron Zdeněk Bakala, hlavní politický lobbista v době násilného převzetí IPB ze strany ČSOB

Foto popis|

O autorovi| PETR HAVLÍK, spoluzakladatel ODS, pracuje jako ekonomický konzultant

Klíč| krajské volby; Kalousek Miroslav; KDU

Poplatek za vystavení receptu podporuji
Lidové noviny 
31.3.2006 | rubrika: Názory | strana: 10 | autor: Petr Uhl

DOPISY REDAKCI

Ad LN 22. 3.: Strana zelených - Černý kůň voleb...

LN zveřejnily v článku tento text: "Petr Uhl, bývalý zmocněnec vlády pro lidská práva a předlistopadový disident, který je na šestém místě pražské kandidátky Strany zelených, zastává výrazně levicové názory - odmítá třeba platbu u lékaře, kterou má přitom Strana zelených v programu." Toto tvrzení je nepravdivé, poplatek za vystavení receptu u lékaře, který má naše strana ve volebním programu, nejen neodmítám, ale přímo podporuji.
Změnu v úhradě za léky jsem neodmítal ani v minulosti. Loni jsem poukazoval na to, že Listina základních práv a svobod zaručuje českým občanům bezplatnou zdravotní péči na základě veřejného pojištění, a že tato ústavní zásada je v praxi i podzákonnými předpisy porušována. Navrhoval jsem již tehdy, aby ČR tuto část své ústavní Listiny změnila, také proto, že evropská a světová úprava není tak přísná, poskytuje lidem méně práv než polistopadová úprava česká.

***

Dopisy jsou redakčně kráceny. Své příspěvky posílejte do rubriky Názory na adresu LN, Karla Engliše 519/11, 150 00 Praha 5 - Smíchov nebo e-mailem na adresu dopisy@lidovky.cz Nezkrácené znění dopisů a další ohlasy čtěte na www.lidovky.cz/dopisy

Imunita opět na tapetě
Právo 
31.3.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (nig)

PRAHA - Nejvíce sympatií u diváků včerejších volebních Otázek Václava Moravce z Plzeňského kraje si z pěti lídrů stranických kandidátek získal stínový ministr ODS Jiří Pospíšil.
Hlasovalo pro něj 51,3 procenta. Druhá byla Ivana Levá z KSČM s 23 %, třetí Václav Votava (ČSSD) získal 11,1 %. Jaroslav Lobkowicz (KDU-ČSL) porazil Evu Tylovou ze Strany zelených, která dostala 7 %, o šest desetin.
Všichni kandidáti se shodli na tom, že důvěru v politiky lze zvýšit omezením jejich nepřiměřených výhod. Především imunita by je měla chránit pouze pro případy jejich projevů v rámci politické činnosti.
Pokud by se dopustili trestného činu či přestupku, pak by měli být postihováni jako ostatní občané. Lídři v tomto smyslu hodlají podporovat i změny zákona. Ve Sněmovně se však již o obdobném návrhu hlasovalo osmkrát, vždy bez úspěchu.

Klíč| Lobkowicz Jaroslav; KDU

OTÁZKA
Právo 
31.3.2006 | rubrika: Východní Čechy - Královéhradecký kraj, Pardubický kraj | strana: 13 | autor: (ner)

Janu Linhartovi, předsedovi Strany zelených v Pardubickém kraji

* Strana zelených brojí proti spalovně v Opatovicích, ale zatím mlčíte k výstavbě papírny finského investora v této lokalitě. Znamená to, že souhlasíte?

Projekt má mít zcela zásadní vliv na české papírenství a těžbu dřeva. Není dořešena především otázka dopravy. Papírny Millikoski hodlají zahájit provoz i bez toho, aby nynější silnice I/37 byla rozšířena na čtyřpruh a bylo dokončeno její napojení na rychlostní komunikaci R 35 a dálnici D 11. Dle našich propočtů to znamená zvýšení dopravní zátěže o 60 tisíc těžkých nákladních aut. Nikde není řešeno, jaký dopad bude mít nejméně desetiprocentní zvýšení těžby na stav českých lesů. Sleduji s rozpaky snahu o urychlené projednání procesu EIA. Veřejné projednávání posudku o vlivech papírny na životní prostředí bylo nařízeno dříve, než uplynul termín pro písemné vyjádření veřejnosti a odborných orgánů. Je zřejmé, že tato snaha je vedena s cílem zahájit stavbu ještě před volbami, a tím si připsat body i za cenu, že celý záměr nebude řádně projednán.

Regionální mutace| Právo - Východní Čechy

Nechceme zrušit topení uhlím
Haló noviny 
31.3.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: (jč)

PARDUBICE - V atmosféře záplav na jihu Čech i na jiných místech ČR zavítal právě z jižní části země na včerejší pardubický předvolební mítink předseda ÚV KSČM a místopředseda Poslanecké sněmovny Vojtěch Filip.
>Trochu u nás na jihu Čech plaveme, ale je to mj. vina odpovědných lidí na ministerstvu životního prostředí a na povodí. Koryta řek potřebovala v předstihu vyčistit od bahna a písku, což je situace třeba na Lužnici,< konstatoval Filip. Jak dále uvedl, nejdůležitější v této době je, aby každý člověk, který chce změnu, dal ve volbách hlas KSČM. >Víme, co chceme dělat v příštích čtyřech letech. Rozhodně nezrušíme topení uhlím, jak to chce Strana zelených, a nebudeme neteční, jak bohužel ona je, k dovozu nelegálního odpadu. Máme jasno, kdo bude náš volební program obhajovat v Pardubickém kraji: Václav Snopek, Jitka Gruntová, Jaroslav Fišer a další. Každý rozumný návrh, ať ho přednese ve sněmovně kdokoliv, pomůžeme prosadit,< uvedl předseda strany. K určité nestandardní medializaci Strany zelených Filip konstatoval, že jde o umělý mediální plod. >Mám obavy, aby tato strana neskončila stejně jako dříve preferované strany ODA a US.<
Lídr Pardubického kraje Václav Snopek využil mítinku, jehož se zúčastnily téměř tři stovky lidí. Vyzval politické reprezentanty kraje a zastupitelstva dotčených obcí i samotné občany k uspořádání referenda v souvislosti s trasou výstavby rychlostní komunikace R35 při červnových volbách.

ROZŽHAVENÝ předvolební kotlík
MF plus 
31.3.2006 | rubrika: Reportáž čísla - Otázky na Ústecku | strana: 6 | autor: JAROMÍR HASOŇ

MEZI NÁMI VOLIČI

Od speciálních Otázek v Ústeckém kraji čekáme hodně. Dorazí premiér Paroubek a ve frontě na vstup půjde o život.

Do severočeské metropole přijíždíme těsně před sedmou. Místní kandidáti budou mít co slibovat. Chemička začne palčivě pálit do nozder, jakmile mineme ceduli Ústí n/L, hnus rozhnízděných paneláků na kopci proti silnici dává vědět, kdo se na zdejší architektuře nejvíc podepsal, a ulice jsou pokryty raně jarními postsněhovými srágorami, nejinak je tomu v létě. Vpravo se naštěstí tyčí místní skvost -zřícenina hradu Střekov. Ve stejnojmenné části města se večer budou hrát předvolební Otázky Václava Moravce speciál. Přejíždíme obloukový most Edvarda Beneše (do revoluce pojmenován po řeckém hrdinovi Nikosi Belojanisovi), proti budově krajského soudu zahýbáme doprava a hledáme.

ZÁTAH NA ČINOHERÁK

Kde přesně stojí Činoherní klub, nám prozrazují přenosové vozy České televize. Je jich tu celá armáda, stejně jako armáda policistů a městských strážníků. Po půl hodině kroužení uličkami parkujeme. Před vchodem do Činoheráku bublá už hodinu před začátkem nebezpečně vyhlížející hrozen tak dvou stovek lidí, kteří mají zájem promluvit si s politiky z očí do očí. Do štrúdlu se nemá cenu rvát. Snažíme se tedy projevit svůj důvtip, šarm a drzost a obcházíme barák zezadu, kde stojí největší počet přenosových a dalších aut ČT. Strážníci, kteří tu hlídají, aby nikdo neukopl kabely vedoucí až někam k Václavu Moravcovi, si nás podezíravě prohlížejí. Pronikneme tedy do nejbližšího přenosáku. Naštěstí známe režiséra Otázek, takže se jen tak blbě nerozhlížíme, ale ptáme se, jestli tady někde není. Není. "A dostaneme se nějak za ním? Nejlépe zadem..." "Jasně, běžte po kabelech a uvidíte." Na ztemnělém dvorku, kde byste čekali maximálně milosrdnou vraždu, kouří technik. Skoro smutně nám sděluje, že se dovnitř nedostaneme, protože "na dveřích je koule". Zpoza koule se ale vynořuje pan režisér. Jeden jeho telefonát produkci a i my kolem stojící jasně slyšíme: "V žádném případě!" Smutně se vracíme k hroznu potenciálních diváků, který ještě o stovku narostl. Naštěstí někde na jeho cípu zahlédneme další známou tvář: "Tak pojďte, dva snad můžete." Nakonec se nás hyen novinářských protáhne dovnitř asi deset. Paní produkční, která vydala předešlý zákaz po telefonu, chytá amok a my jdeme k baru na pito. Alkohol dnes nepodávají, aby diváci, kteří budou pokládat otázky, moc nemumlali.

VSTUPNÍ MASAKR

Kvůli neplánovanému nástupu novinářů bočním vchodem musela ochranka zastavit proud nedočkavců, který už byl připuštěn k bezpečnostním rámům. Také my si necháváme zkontrolovat příruční zavazadla, jestli v nich neschováváme něco nepatřičného. Mého ochrankáře na několik dlouhých vteřin zaujala propisovačka, která dříve svítila. To vše k nevoli lidí zadržených před detektory kovů. Trošku srabácky se postavím za ředitele a šéfredaktora zpravodajství ČT a pozoruji, jak lidé v davu nadávají na veřejnoprávní organizaci toho dnešního večírku. Pak nás už naštěstí pouštějí do útrob sálu. Nadávající dav se právě chystá porazit detekční rámy. V sálu je zatím docela klid. Zkouší se zvuk, Václav Moravec si kontroluje scénář, bliká se světly a rejdí kamerami. Asi za sedm minut má začít takzvané zahřívací kolo. Otázky pro místní diváky začínají už ve dvacet hodin, tak trochu nanečisto. V jednadvacet se jde pak ostře do přímého přenosu na ČT 2. Sál se dost rychle plní šťastnými lidmi, kteří ty nešťastné nechali v předsálí. Trochu sadisticky jdeme vysledovat emoce právě těch nešťastných. A stojí to za to. "No pusťte mě tam, vždyť my jsme tady byli jako první." "Ne to opravdu nejde, v sálu už není ani jedno volné místo," oponuje uvaděčka, jejíž funkci jí dnes všichni upřímně závidí. "Dobře, a když někdo vyjde, pustíte mě tam?" ptá se silnější paní v postproduktivním věku. "Ti lidé uvnitř ale mají lístky. Leda že by vám dal někdo lístek." Otylá žena se nevzdává: "Paní, vy jdete kam?" zastavuje drobnou brýlatou divačku, která si dovolila opustit sál. "Co je vám do toho?" Útočnice se nedá jen tak odbýt. Poprvé po x letech se rozběhne a vytrhává sokyni ve třetinovém váhovém oslabení vstupenku. "Ná, běž," strká ji nejspíš svému synovi. "Paní, co blázníte, vraťte mi ten lístek!" "Vždyť jste šla pryč, já už ten lístek nemám." "Vy jste ale drzá," hlásí ta menší a ustupuje. Nejspíš domů. Se škodolibým pocitem se vracíme na naše novinářská místa. Bohužel jsme si je nijak nezarezervovali a teď se na nich rozkládají dvě postavy fotografů severočeských novin. Asi se tu mají lépe než my v Praze, zabírají totiž celkem šest sedadel. Všude jinde je už plno, takže dneska to máme na stojáka. Václav Moravec se ještě ptá, zda má jít uklidnit lidi do předsálí. "No, možná raději ano, ale dejte si pozor," varují šťastní hosté Otázek před těmi neš'tastnými. Moderátor poměrně dobře zvládá i roli vyjednavače. Nikdo ho ničím nebací, lidé naopak spontánně začínají stavět židle a stoly tak, aby viděli na obří plazmovou obrazovku. Moravec ještě připomíná, že se bude ptát i do předsálí, takže vlastně jakoby je se na co těšit.

NEČISTÁ HODINKA

Devatenáct hodin a kandidáti usedají na svá místa. Zleva: premiér Jiří Paroubek za ČSSD, ústecký primátor Petr Gandalovič za ODS, Josef Šenfeld za KSČM, Jiří Kubínek za lidovce a Přemysl Rabas za Stranu zelených. Začíná zkušební hodina, kdy se vysílá takzvaně "do zdi". To se tedy vlastně nevysílá, ale vše běží tak, jako by se vysílalo. Václav Moravec bude nejdříve představovat kandidáty a nás v publiku prosí, abychom vždy zatleskali. "Jiří Paroubek, předseda vlády," zahlásí napoprvé. Pan premiér vypadá, že se musí v novém prostředí nejdřív zorientovat, jinak by asi těžko tleskal sám sobě. Někteří diváci netleskají, místo toho zkoušejí, jestli ten jejich mobil opravdu fotí, jak slibovali v reklamě. Blýskají i fotografové, teď se ještě smí, v přenosu už to nepůjde. Postupně se představují všichni kandidáti, moderátor ještě pro všechny vysvětluje, proč je jich pět a ne třeba sedmadvacet, a jde se do otázek. Ta první je nenacvičená a zní: "Je něco, za co byste se jako politici chtěli svým voličům omluvit?" Opět začíná stále ještě ne zcela svůj Jiří Paroubek: "Já myslím, že se nemám za co omluvit. Přiznám se, že nejsem dlouho premiérem..." Další výpovědi, které mají podle zadání trvat minutu, jsou víceméně nudné a trvají maximálně minuty půl. Protože už si tady stejně nesedneme, jdeme se podívat na náladu v předsálí. Kouřit se chodí tajně na záchod. V sále, který vidíme na plazmové obrazovce (jako bychom tam byli), se právě probírá dálnice R 7, kterážto má vést od Prahy přes Chomutov na Cínovec. Ptá se místostarosta Chomutova, který se na to samé bude ještě jednou ptát v přímém přenosu. Politici slibují, že za jejich vlády to jako nebude žádný problém, Jiří Paroubek se dostává do formy a tvrdí, že si zásadnější část odpovědi - kolik a kdy vláda přispěje - nechá až do kamery. Konečně se hra přesouvá tak trochu k nám. Václav Moravec dává slovo divákům do předsálí. Nejrychlejší byla už nedávným během za vstupenkou roztrénovaná silnější paní. "Já jsem tady za KDU-ČSL a chci se zeptat na to registrovaný partnerství, kdy se jako dožijeme toho, že homosexuálové budou adoptovat děti. Děkuji," ukončila paní, která před chvílí své nebohé bližní vyrvala vstupenku. Teď je očividně spokojená, že alespoň sama sebe viděla na té velké obrazovce. Měla to totiž z první řady. Politici se zase potili s odpověďmi a další pán se nenápadně odebral kouřit na záchod, kde už se nedá nadechnout, natož konat nějakou potřebu.
Čas se pomalu chýlí k přímému přenosu a na ochrance ČT je vidět nervozita. Svolává se tajná porada u topení. "Když budou chtít lidi ze sálu na záchod, tak co s tim?" "Tak už je prostě nepustíme zpátky." S bleskovou poradou končí i první neostrá část Otázek. Jediný zádrhel obstaralo telemostové spojení se sociologem Janem Hartlem do Prahy, které z neznámých důvodů vypadávalo. Pak ještě Jan Hartl trochu škobrtal u grafu, který ČT vyrobila tak plasticky, že se v něm ani sociolog nevyznal. Režie ale slíbila, že v přímém přenosu se nebude mít čeho bát.

NAOSTRO

Blíží se jednadvacátá, atmosféra houstne. Plešatý příznivec ČSSD začne v hledišti zuřivě mávat vlajkou s růží a rozjíždí se znělka. "Dobrý den, vážení diváci. Začínají další předvolební Otázky Václava Moravce speciál, tentokrát z Ústeckého kraje..." Moderátor o dost zvážněl a trochu ztrácí humor. Jeho nervozita, která se projevuje rozepínáním a zapínáním náramkových hodinek, ale brzy opadá. Na scénu přicházejí politici podle toho, jak se to naučili před hodinou. Obecenstvo tleská také přesně podle návodu a Jiří Paroubek, který mimochodem s ostrým během kamer také o dost zvážněl, už při představování kandidátů netleská sám sobě. Přichází první dotaz, který už kandidáti ovšem znají dopředu: Jaký je největší problém kraje, ve kterém kandidují? Pokud politici v nepřímém přenosu měli monolog za sebou během půl minuty, teď "do diváků u obrazovek" jejich proslovy trvají o dost déle. Podle potlesků už víme, v kterých místech sálu sedí jednotlivé stranické klany. "Ústí hlasuje?" ptá se plešatý s vlajkou ČSSD svého spolustranického bafuňáře. "To nevím," odpovídá mu otylý pán v růžovém saku a jde do předsálí sjednat telefonicky nápravu. Telefonického hlasování se prý aktivně účastní krajské organizace všech stran. Jen některé to nepřiznávají. Debata samotná je dost nudná tak, jak ji můžeme sledovat na obrazovkách. Politici změnili rétoriku a už zase nejsou lidmi. Úpadek zábavy zachraňuje medailonek severočeského zpravodaje Jana Stuchlíka, který Ústecký kraj otituloval přídomkem nudle. Jdeme tedy opět vysledovat ostrou atmosféru do předsálí. Tady právě vrcholí příprava na dotazy, a to tak, že se lidé hlásí, aby dostali červený mikrofon. Nejvíc se opět třepe ruka naší známé, silné zastánkyně lidovců. "Vy už jste se ptala," zchladí její zájem člověk z ochranky, který přiděluje mikrofon a slovo. "To ale bylo mimo přímej přenos!" brání se křesťanka, to už je ale mikrofon u staršího pána. Václav Moravec konečně dává slovo nám do předsálí, pán se rozklepe a ptá se, jestli tedy už může. Podle všeho může a přenos se nebezpečně natahuje. Pak následují zase dotazy ze sálu. Místostarosta Chomutova se opět ptá na silnici R 7. Jiří Paroubek opět odpovídá a přidává trumf, kolik to bude stát a kdy to bude hotové. Těžko říct, jestli někoho uspokojil. Pak jde dotaz ještě jednou k nám do předsálí. "Dobrý den, jsem Daniel Jetel, lídr kandidátky monarchistické strany Koruna česká. Předně bych se chtěl zeptat, proč televize veřejné služby diskriminuje neparlamentní strany a nezve je na předvolební diskuze..." Snad diváci tento úspěch neparlamentní strany zaznamenali.

PŘEDKOLO VEDE

Pak zase následují dotazy, které už známe ze zahřívacího předkola. Jdeme ještě trochu zahulit prostory toalety, po čemž už debata spěje do finiše. Premiér si jako správný stratég vzal slovo jako poslední a mluvil a mluvil až do závěrečných titulků. Podle grafů se ovšem v sms hlasování nejvíc činil štáb ODS a vynesl do čela debaty ústeckého primátora Gandaloviče. Paroubek skončil se 30 procenty druhý, což je na kandidáta, který k Ústeckému kraji nemá žádný vztah, docela úspěch. Poslední potlesk pro kandidáty, pro Václava Moravce, poklepání na ramena od stranických spřízněnců a podpisy do památníčku. Další díl Otázek Václava Moravce speciál končí. Vládní vozy se řadí k odjezdu, ale premiér ještě zamíří do místní mateřské organizace. Ta je od Činoherního klubu jen přes ulici, vládní strana si to prostě umí zařídit. V přenosových vozech mizí technika, diváci mizí v ulicích zapařených chemičkou. Zda někdo jejich kraji o volbách opravdu pomůže, se dá odhadnout jen těžko. Diváci ale v zahřívacím kole měli možnost poznat, že politici jsou vlastně taky jen lidi. To je možná jediný důvod, proč se podobné debaty účastnit. Jinak to asi za tu rvačku nestojí. Zvlášť když pak zůstanete v předsálí a nemáte ambici vznést nějaký dotaz. Ale což. Na hokej se také lépe dívá v pospolitosti hospody.

ÚSTÍ SPECIÁL

Foto popis| V přenosovém voze jsou ve střehu...
Foto popis| ...dost práce má i ochranka...
Foto popis| ...dost témat mají diváci...
Foto popis| ...dost nervů vládne v sále...
Foto popis| ...a po skončení je tu dost pusto.
Foto autor| Foto: Flash Photo Agency

Foto popis| Kdo z nich Ústecku opravdu pomůže?
Foto popis| TV premiéra: bohužel jen nanečisto
Foto autor| Foto: Flash Photo Agency

O autorovi| JAROMÍR HASOŇ, zástupce šéfredaktora MF Plus hason@mf.cz

NA VELIKOSTI NEZÁLEŽÍ?
MF plus 
31.3.2006 | rubrika: Z první ruky - aktuálně z domova | strana: 12 | autor: MARTIN ČABAN

POLITIČTÍ TRPASLÍCI

Volby na krku a není koho volit? Možností, alespoň teoretických, je víc, než možná tušíte.

Podle evidence vedené ministerstvem vnitra je v současnosti aktivních 69 politických stran a 27 hnutí. Samozřejmě ne všechny tyto subjekty budou v blížících se parlamentních volbách kandidovat - to by na volební lístky padlo něco stromů. Některé nemají celostátní politické ambice, jiné neutáhnou patnáctitisícový poplatek, který musí každá politická strana složit za každý kraj, v němž se hodlá ucházet o voličskou přízeň. Dá se ale očekávat, že český volič bude mít v červnu na výběr, tak jako v předcházejících parlamentních volbách, z asi třicítky kandidátních listin. A protože dva měsíce před volbami už začíná jít opravdu do tuhého, vykukují volební lídři parlamentních stran z každého kouta a i ti neparlamentní dělají, co umějí.

PROMARNĚNÝ ČAS

Neparlamentní strany trpí oproti těm parlamentním několika handicapy. Jsou méně vidět, povětšinou nemají zkušenosti s vysokou politikou, mají méně peněz na billboardy, gulášky a jiná lákadla, méně možností měnit své mnohdy velmi vzletné programy v činy a podobně. Sečteno a podtrženo, mají jednoznačně slabší startovní pozici než zkušení političtí hráči. Zejména první zmíněná nevýhoda je vnímána velmi citlivě. Když se některý z lídrů neparlamentní strany objeví v médiích, velmi často svůj čas či prostor věnuje litaniím nad zlovolnou mediální diskriminací menších politických uskupení. "Ostatní kandidující strany se tísní v publiku a pokud se jim podaří zmocnit se mikrofonu, jsou okřikováni moderátorem. Nesmějí prezentovat své programy ani v otázce. Tak si Česká televize představuje demokratickou a vyváženou předvolební diskuzi," rozhořčuje se například v jednom z komentářů k předvolebnímu diskuznímu pořadu České televize předseda Strany zdravého rozumu Petr Hannig. Petr Cibulka, předseda Pravého bloku, bojoval proti neviditelnosti své strany dokonce stížností adresovanou Radě ČT a podáním žaloby za "informační terorismus" českých médií, České televize zvláště.

AHOJ, MAMI

Postoj typu "média úmyslně diskriminují malé strany" je postavený na hlavu. Předsedové neparlamentních stran, kteří pronikají do předvolebních televizních diskuzí a porušují jasně danou dramaturgii pořadů, jen aby na ně na pár vteřin namířila kamera, připomínají spíš přiopilé hokejové fanoušky toužící za zády televizního reportéra zamávat mamince než volební alternativu pro nerozhodnuté voliče. Na druhé straně je pravda, že přístup menších stran do médií je omezen. Je to dáno systémem fungování mediální pozornosti i médií samotných. Velmi zjednodušeně řečeno, média si ke zpracování vybírají situace a události, které považují na atraktivní, důležité nebo obojí. Takových událostí kolem sebe přirozeně produkuje více politická strana zastoupená v parlamentu či jiných státně-správních institucích než strana, která o podobné postavení teprve usiluje. Aniž by se však mnoho neparlamentních stran vůbec snažilo fungování médií pochopit nebo se nad ním alespoň zamyslet, uchylují se raději k ublíženým teoriím konspirace současných vládnoucích struktur.

SPRÁVNÝ POŘAD

Vrcholným představitelem tohoto přístupu je právě Petr Cibulka se svou již zmíněnou žalobou na Českou televizi. Cibulka je předsedou strany, jejíž oficiální název zní "Pravý blok strana za ODVOLATELNOST politiků, NÍZKÉ daně, MINIMALIZACI byrokracie, SPRAVEDLIVOU justici, REFERENDA a PŘÍMOU demokracii WWW. CIBULKA. NET". Prý se tak jmenuje proto, aby se k voličům dostaly základní body programu strany přes úmyslnou mediální blokádu alespoň na volebním lístku. Ve více než čtyřicetistránkovém elaborátu obviňuje předseda strany s nejdelším názvem na celé politické scéně ČT, že "znemožňuje rovnou a svobodnou soutěž parlamentních stran, čímž ohrožuje samou podstatu voleb", a žádá, aby "Rada České televize okamžitě zakázala vysílání diskriminačního pořadu ´Otázky Václava Moravce speciál´, kterým zcela evidentně porušuje demokratičnost nadcházejících parlamentních voleb." Soud by podle Cibulky měl České televizi okamžitě přikázat, aby začala vysílat mnohem lepší pořad, jehož dramaturgii vymyslela Miloslava Jebavá, toho času volební lídr Pravého bloku atd. v Karlovarském kraji. Cibulka se ve své žalobě ohání také zvláštními čísly. Podle něj volilo v posledních volbách parlamentní strany pouze 45,5 procenta oprávněných voličů, tyto strany tedy zastupují zájmy menšiny. Ve skutečnosti, nebo alespoň podle údajů Českého statistického úřadu, byly parlamentní strany zvoleny většinou, byť těsnou, 50,5 % všech voličů, ale zejména asi 88 procenty všech voličů, kteří přišli volit. Jediné, co by mohlo jeho žalobu, v níž se to hemží "kriminálními elitami", "likvidací politické konkurence", "totalitními praktikami" a dalšími nelibými označeními české skutečnosti, vysvětlit, je snaha o zviditelnění vlastní partaje za každou cenu.

DÍRY V KONSPIRACI

Zviditelňování je samozřejmě věc pro malé strany potřebná, ale i zde je dobré zachovávat určité hranice vkusu. Domáhá-li se Cibulka na základě čtyři roky starého volebního výsledku své strany 0,59 % vysílacího času České televize, jde o velmi svérázný a přehnaně doslovný výklad slova vyváženost. Kolik času by měly dostat strany, které v minulých parlamentních volbách nekandidovaly, Cibulka neuvádí, ale členové jeho strany by jistě na soudní příkaz rádi České televizi s dramaturgickým řešením pomohli. Že Česká televize je pod jistým tlakem parlamentních politických stran, je nepochybné a nikdo to asi Petru Cibulkovi vymlouvat nebude. Ani to, že neparlamentní strany nemají rovné šance na mediální, zejména televizní, prezentaci svých postojů. Mají ale téměř rovné šance, pokud jde o prezentaci na internetu, a mnohé strany, včetně té Cibulkovy, která má svou adresu přímo v oficiálním názvu, je vydatně využívají. Zpravodajský server Aktuálně.cz dokonce přišel s bohulibým projektem, v němž představuje šestnáctku lídrů neparlamentních stran v rozhovorech se čtenáři. Jak zapadlo pozvání do tohoto projektu do páně Cibulkovy teorie celostátního mediálního spiknutí proti jeho osobě a straně, není zcela jasné, ale určitě nějak ano. Stejně jako do ní zapadne pozvání od České televize do některého z pořadů, které budou prezentaci všech kandidujících stran vyhrazeny. Neparlamentní strany jsou a budou před letošními volbami, i díky náhlému nárůstu preferencí Strany zelených, slyšet víc než kdykoli v předchozích letech. Musíme doufat, že jejich lídři nevyužijí této skutečnosti jen k rozsáhlejšímu žehrání na mediální nespravedlnost, ale pokusí se rozumným způsobem zaujmout voliče.

FAKTA
Strany, které možná neznáte:
Moravané - www.moravane.cz
Strana zdravého rozumu - www.szr.cz
Koruna česká (monarchistická strana Čech, Moravy a Slezska) - www.korunaceska.org
4 VIZE - www.4vize.cz
Balbínova poetická strana - www.balbinka.cz Česká pravice - www.ceskapravice.cz
Rovnost šancí - www.rovnost-sanci.cz
Česká strana národně sociální - www.csns.cz
Sdružení nezávislých kandidátů - Evropští demokraté - www.snked.cz
Nezávislí demokraté (předseda V. Železný) - www.nezdem.cz

Foto autor| Foto: ISIFA

Křivka konzumerismu začíná klesat
MF plus 
31.3.2006 | rubrika: Velký rozhovor - Martin Bursík | strana: 36 | autor: JAROMÍR HASOŇ

S předsedou Strany zelených jsme se sešli v jeho domě v pražské Sněmovní ulici. Kdyby se dostal do parlamentu, mohl by Martin Bursík chodit do práce v bačkorách. "Já ale bačkory nenosím," říká šéf strany, která bude největším překvapením voleb.

* Přiznávám, že jsem měl také období, kdy jsem si hledal zaměstnání, abych ho měl co nejblíže k domovu. To ale asi nebude hlavní důvod, proč chce vaše strana do sněmovny. Co nového by podle vás mohla Strana zelených do naší politiky přinést?

Přinášíme nová politická témata, odlišný politický styl a novou generaci političek a politiků. Opíráme se o rodinu zelených, která má zastoupení v patnácti parlamentech zemí Evropské unie. Témat, která nabízíme, je více. Nejtypičtějším tématem zelených je samozřejmě ochrana životního prostředí. Naše politika je určována úsilím o zlepšování kvality života - jak současné, tak té budoucích generací. Mluvíme o modernizaci společnosti, o inovacích a o materiálové a energetické efektivitě. To jsou témata budoucnosti, která žádná ze stran v programu nemá. Nám ale o budoucnost této planety jde, to je oproti ostatním asi největší rozdíl. Prostřednictvím našeho programu chceme otevřít debatu o budoucnosti České republiky, na jakých hodnotách chceme postavit konkurenceschopnost za deset dvacet padesát let a současně být ohleduplný k životnímu prostředí. V našem programu se dostáváme až k věku vodíkové energetiky, připravujeme se na to, že dojde ropa, orientujeme zemi k energetickým úsporám a obnovitelným zdrojům energie. Zároveň prosazujeme významný obrat, co se týče dopravy. Chceme, aby se zastavil neregulovaný kamionový transfer zboží přes Českou republiku.

* Když vynecháme ekologii?

Kromě ekologických témat jsme silní v oblasti ochrany spotřebitele. Nikdo z našich politických konkurentů si nevšiml, že vztah mezi výrobcem respektive obchodníkem a spotřebitelem je nevyvážený. Spotřebitel tahá za kratší konec. Nemá na to, aby žaloval kdejaký nadnárodní gigant kvůli nekvalitnímu výrobku. Nemá sílu napadnout soudně diskriminační principy ve všeobecných obchodních podmínkách firem. V tomto se chceme přiblížit Rakousku nebo Německu. Usilujeme o vytvoření malého efektivního Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže. Ten bude přebírat podněty od spotřebitelů, bude jim poskytovat poradenství, ale bude také podávat hromadné žaloby na výrobce či obchodníky. Autorita úřadu bude dána tím, že bude zveřejňovat výsledky těchto žalob na internetu. Firmy si budou dávat velký pozor, aby se v negativním smyslu na internetové stránce úřadu neobjevily. Spotřebitel by zároveň měl vědět, jestli kupuje maso z krávy, která se pásla na podhorských loukách, nebo byla celý život uvázaná někde na řetězu. U nás je spotřebitel zahlcený reklamou od výrobce, jiné informace prakticky nemá. Spotřebitelská centrála, která funguje v Rakousku, dává lidem možnost srovnat si kvalitu i ceny.

* Maso krávy z biofarmy bude ale asi zákonitě dražší než té z velkochovu. Jsme v naší společnosti už tak daleko, abychom šli spíše za kvalitou než za nižší cenou?

Podíl spotřebitelů, který vybírá zboží podle kvality a ne podle ceny, se postupně rozšiřuje. Konzumerismus téhle společnosti byl na začátku devadesátých let enormní. Je to pochopitelné. Do té doby tady byl nedostatek všeho. Najednou se plejáda nabídky otevřela a odblokoval se spotřebitelský ventil. Byla tu jasná snaha mít se materiálně stejně dobře jako lidé na Západě. S ní souvisí i boom všech možných hypermarketů. Tam je to přece levné, komfortní, děti se odloží do dětských koutků a v klidu se nakoupí. V té době Británii už ale zjistili, jaká to má negativa. Místní produkce je vyšachována, protože není schopná levnému zboží konkurovat, kvalitní zboží se do hypermarketů nedostane, protože se v nich soutěží nízkou cenou, velké množství zboží generuje ohromnou kamionovou dopravu, takže tu opět máme exhalace a ničení silnic. Britové ale hlavně zjistili, že pět jejich řetězců zlikvidovalo živnosti třiceti tisícům malých obchodníků. Reakce na to byla, že omezili objem velkoobchodního prostoru. Kdekoli takový hypermarket vzniká, vznikají také občanská sdružení a jde se do diskuze. Myslím, že se pomalu propracováváme k podobnému poznání jako Britové. Minulý týden se objevil v novinách titulek "Hypermarkety narážejí na odpor občanů". To je pokrok. Svědčí to o tom, že křivka divokého konzumerismu začíná klesat.

* Co ale určitě neklesá, je spotřeba energie, která s komfortem života úzce souvisí. Proč jsou zelení proti jaderné energii, která je za současných podmínek asi nejekologičtější?

My považujeme v souladu s Evropskou komisí jadernou energetiku za způsob výroby elektřiny, který jde proti principu udržitelného rozvoje. Je tu totiž veliký problém s ukládáním vyhořelého paliva. To nikdo neumí. Energetika tak vytváří dědictví pro desítky tisíc budoucích generací. Jaderné elektrárny navíc vytvářejí potenciální rizika -ať už jde o transport paliva, riziko jeho zneužití nebo případné napadení elektrárny. S tím je spojená i úzká vazba státu na jadernou energetiku. V případě havárie ručí za škody nad šest miliard stát. Je to zase stát, který má na starosti ostrahu paliva při jeho transportu, je to zase stát, který zajišťuje hlídání vzdušného prostoru nad elektrárnami. To všechno stojí peníze. Více nežli centrální zdroje, jakými jsou jaderné elektrárny, preferujeme malé decentralizované zdroje.
Chceme podporovat obce tak, aby si samy vyráběly vlastní elektřinu, aby si samy byly schopné dodávat a vyrábět alternativní zdroje energie. Velké energetické systémy závislé na distribuční síti a síti vysokého napětí jsou hodně zranitelné a nemají budoucnost.

* Uhelné elektrárny ale v současné době škodí víc. Vyměnili byste výstavbu jedné jaderné elektrárny například za odstavení tří uhelných?

K podobné výměně mělo dojít, už když se spustila jaderná elektrárna Temelín. Hlavní argument pro její uvedení do provozu byl, že ulehčí severozápadním Čechám a že se odstaví tamní uhelné elektrárny, což se nestalo. Temelín vyrobí za rok průměrně 14 TWh, čistý vývoz energie do zahraničí přitom dosáhl 17 TWh. To znamená, že celý roční výkon Temelína vyvezeme do ciziny. Chápeme, že se uhelné elektrárny v severozápadních Čechách zničehonic nemohou zavřít. Je potřeba výkon tamních elektráren omezit a postupně je nahrazovat moderními čistými uhelnými technologiemi. Ty mají významně vyšší účinnost, lepší emisní parametry a jsou tedy šetrnější k životnímu prostředí. Pro nás jsou alternativou k jaderným elektrárnám elektrárny plynové, které zažívají v Evropě díky politice ochrany klimatu boom, ale u nás prakticky neexistují.

* Dalším problémem, o kterém jsme se zmínili, je doprava. Je prioritou vaší strany dostavba dálnic, nebo nabízíte jiné recepty?

Existuje zde koncept rozvoje dálniční sítě, který schválila vláda. Ten koncept je absolutně nerealistický, neufinancovatelný. Podle něj budou lidé desítky let čekat na dálnice. Postaví se nějaký úsek, ale jiné území bude pak extrémně zatíženo dopravou. To teď můžeme pozorovat na dálnici do Hradce Králové. My ale nejsme a priori proti dálnici. Máme vlastní koncept dálniční a silniční sítě. Jako prioritní vidíme převést kamiony ze silnic na železnice. Proto chceme spustit výstavbu veřejných logistických terminálů, kde by se kamiony nebo kontejnery překládaly na vlaky. Toto bychom zkombinovali se zákazem jízdy kamionů od pátečních patnácti hodin do neděle.
To je myslím věc oprávněná, Rakousko a Švýcarsko mají omezení ještě o pár hodin delší.
Máme také vytipovány trasy, kde se nemusí stavět dálnice, ale kde postačí rychlostní komunikace. Cena těchto silnic je přitom třetinová. Chceme vybudovat obchvaty měst, které přinesou rychlé odlehčení. Namísto dvaceti třiceti let čekání na dálnici to může být otázkou tří až pěti let. Jde o to využívat racionálně prostředky, které jdou z našeho rozpočtu či z fondů Evropské unie.

* Když mluvíte o obchvatech měst. Jejich výstavbě přece často brání ekologičtí aktivisté. Jak byste se s nimi vypořádávali?

Nevládní ekologické organizace bojují obvykle proti nějakému střetu zájmů. Když se třeba zájem o výstavbu komunikace dostává do střetu se zákonem na ochranu přírody. Máme dobrý moderní zákon o ochraně přírody a krajiny, který byl přijat na začátku devadesátých let. Ten zákon má v sobě princip účasti veřejnosti na rozhodování. V řadě případů, které se vlekly, ať už to byla dálnice Praha - Ústí nad Labem nebo obchvat kolem Plzně, nebyla vina na organizacích, ale na úřednících státní správy, kteří dělali chyby. Kvůli tomu pak docházelo k vleklým soudům. Pokud nebude docházet ke střetu zájmů, není důvod, aby ekologické organizace bránily obchvatům, které uleví městům a obcím.

* Pojďme ještě k předvolební současnosti. Jak vůbec vnímáte vaše nynější preference? Nezabíráte vlastně jen jako alternativa ke stávajícím stranám, na které jsou lidé už naštvaní?

Je v tom více faktorů. Jeden důvod je, že přinášíme do politiky nová témata. O nich jsme se už bavili. Bylo už na čase, abychom se s těmito tématy, na která ostatní strany nereflektují, dostali do parlamentu. Prostor pro Stranu zelených už ve sněmovně byl a je. Bylo jen naší chybou, že jsme ho neuměli využít. Strana byla příliš zahleděná do sebe, do svých vlastních problémů. Druhý důvod je samozřejmě v tom, že lidé hledají nějakou alternativu, že současná česká politika je poměrně vyhořelá. V politických stranách navíc dochází jen k minimálním personálním obměnám. Člověk musí opravdu pátrat, aby tady našel nějakého nového politika, který by něco zajímavého říkal. My sami si také musíme dávat pozor, abychom voličům nezevšedněli, abychom vychovali novou generaci, která stranu v budoucnu převezme.

* Troufnul byste si odhadnout, kolik vašich potenciálních voličů vás bere jako alternativu k dnešnímu způsobu politiky a kolik z nich opravdu zajímá váš program?

To v téhle chvíli nedokážu říct. V žádném případě ale nemáme preference jen od lidí naštvaných. Čtyřicet procent našich voličů jsou lidé ve věku do devětadvaceti let. Dalších dvacet procent máme od lidí mezi dvaceti devíti a čtyřiceti čtyřmi roky. U nich se dá těžko říct, že by šlo o nějaké nespokojence. Navíc je jasné, že do doby, než jsme měli pět procent potřebných pro vstup do sněmovny, tak jsme nemohli být alternativou pro lidi, kteří nechtěli volit žádnou ze stávajících politických stran. Nebylo totiž jasné, že se do parlamentu dostaneme. Těch pět procent máme tedy najisto od lidí, kteří by se dali nazvat kmenovými voliči zelených.

* Přidají se do voleb ještě další?

Já předpokládám, že deset procent, jak ukazují některé průzkumy, může být reálných.

* Říkáte, že nejste ani levicovou, ani pravicovou stranou. S kým ze dvojice Jiří Paroubek - Mirek Topolánek byste si dovedl představit lepší spolupráci?

Je pravda, že stojíme mimo levicové a pravicovéproudy. Jsme zelení a v našem programu můžete najít jak takzvaně levicová, tak pravicová témata. O spolupráci s "někým" je těžké se bavit. Nikdo neví, co bude po volbách ani jestli budou mít strany ještě tyto dva lídry. Dá se očekávat, že jeden z nich po volbách zahyne. Pana premiéra Paroubka znám z doby, kdy jsme oba působili na magistrátu. Od té doby jsme spolu nemluvili. S šéfem ODS Topolánkem jsem se setkal jednou před Vánocemi. Od té doby nemám žádný důvod se s nimi stýkat a cokoli dohadovat. Není ani co dohodnout. My jdeme do voleb sami za sebe pro co nejlepší výsledek. Žádný handl nechystáme.

***

Cesta do zelených

Martin Bursík se narodil 12. srpna 1959 v Praze. Vystudoval gymnázium specializované na přírodní vědy. Ve studiu biologie pokračoval na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy. Doktorát obhájil v roce 1985. Do politiky vstoupil v roce 1989 jako signatář Hnutí za občanskou svobodu. Po revoluci se stal členem Občanského fóra. V letech 1994 až 1998 působil v pražském zastupitelstvu jako předseda výboru pro ochranu životního prostředí se specializací na odpadové hospodářství a dopravu. V roce 1998 vstoupil jako ministr životního prostředí do vlády Josefa Tošovského. S Josefem Luxem se tehdy domluvil, že vstoupí do KDU-ČSL. Ze strany vystoupil v roce 2003, o rok později se stal členem Strany zelených, jejím předsedou pak v září 2005.

Foto popis| Jaderná energetika jde proti principu udržitelnosti trvalého rozvoje
Foto autor| Foto: Flash Photo Agency

Foto popis| Věřím, že deset procent dostaneme
Foto popis| Vládní koncept rozvoje dopravy je nerealistický
Foto autor| Foto: Flash Photo Agency

Spotřebitel zaslouží ochranu
Metro 
31.3.2006 | rubrika: Metroservis | strana: 7 | autor: MARTIN BURSÍK

SLOUPEK

Český občan, chce-li si koupit zboží nebo službu, to nemá lehké. Nabídka je široká, ale nepřehledná, o kvalitě, složení či původu zboží se z obalu mnoho nedozví, bombastická reklama je svůdná, ale přinejmenším nadnesená, za barevným a třpytivým potiskem se často skrývá nevábný a nepříliš zdravý obsah. Vztah spotřebitele a obchodníka či toho, kdo poskytuje služby, upravuje občanský zákoník, který předpokládá, že spolu jednají dva rovnoprávné subjekty. To je ovšem teorie, v praxi tahá zákazník většinou za kratší konec provazu.

Spotřebitel by měl být při nákupu zboží či služby informován dobře a dostatečně, aby nebyl jen bezbrannou hříčkou v rukou šikovných obchodníků, kteří spoléhají na to, že se zákazník ve svých právech nevyzná nebo že nebude riskovat soudní proces s nejistým výsledkem, zvlášť když se jedná většinou o malé částky. Ve vyspělých státech Evropy je to zařízeno jinak a my jsme přece součástí EU.

Máme sice SOS (Sdružení obrany spotřebitelů) a dalších zhruba deset nezávislých neziskových občanských sdružení hájících zájmy spotřebitelů, ale ta mohou jen jediné: zastupovat spotřebitele v právním sporu, do něhož se spotřebitel v beznaději raději nepustí. Když obchodník neuzná reklamaci, může mu SOS poradit nanejvýš, aby si zákazník pořídil vyjádření soudního znalce. Bude-li kladné, pak se má zákazník obrátit na soud a čekat, u nás obvykle dlouho. Jaký div, že si to rozmyslí a vydané peníze raději oželí?

Česká republika nezbytně potřebuje komplexní novelu zákona o ochraně spotřebitele, kterým bude zřízen malý, ale efektivní Úřad pro ochranu spotřebitele, financovaný ze státního rozpočtu, jeho krajské pobočky pak novelou o rozpočtovém určení daní z rozpočtů krajských zastupitelstev. Jeho úkolem bude informovat, poskytovat právní ochranu spotřebitelům, poradenskou činnost, zastupovat spotřebitele v individuálních právních sporech nebo při společné žalobě, bude mít kompetenci také při odstraňování vad prodaných výrobků, tedy při reklamacích. A v neposlední řadě se bude věnovat i přípravě návrhů zákonů a prováděcích předpisů, přičemž se soustředí na postihování klamavé reklamy a právní úpravy k vymýcení nekalé reklamy.

Důležitým nástrojem, jak kultivovat vztah obchodníků a výrobců ke spotřebiteli, je poskytování informací o výsledcích právních sporů vedených proti konkrétním obchodníkům, výrobcům a poskytovatelům služeb. Také to bude úkolem úřadu.

Poradenská činnost bude probíhat elektronicky, telefonicky, případně i formou osobního pohovoru. Nezávisle na státem institucionálně zřízené ochraně spotřebitele počítáme s aktivotou a budeme podporovat existenci rozličných občanských organizací působících v této oblasti.

Důležitá je také ochrana spotřebitele proti manipulaci výrobců s působivým označováním vlastností výrobků. Je třeba vytvořit pravidla pro používání termínů "snížená energetická hodnota", "vysoký obsah vláknin", "light", "pomáhá dobrému zažívání" atd. Tam, kde je uváděno, že má výrobek pozitivní vliv na zdraví, je zapotřebí povolovacího řízení, které skutečně prokáže daný typ vlastností. Kdo si za drahé peníze koupil prostředky na hubnutí a přibral, určitě chápe, o čem píši.

Je na čase si uvědomit, že kvalita našeho života je úzce spojena s vědomím, že za své peníze, která jsou oceněním lidské práce, máme právo získat zboží či služby, pro které jsme se svobodně rozhodli na základě pravdivých informací, a které odpovídají kvalitě, jakou jsme si zvolili. Jen tak si budeme připadat tak důstojně, jak vyplývá z našich lidských práv.

***

MILÍ ČTENÁŘI, protože se blíží volby, rozhodli jsme prostor tohoto sloupku věnovat jednou za čtrnáct dní po celý týden představitelům našich nejsilnějších politických stran. REDAKCE

"Česká republika nezbytně potřebuje komplexní novelu zákona o ochraně spotřebitele."

Foto popis|

O autorovi| MARTIN BURSÍK, předseda Strany zelených

Regionální mutace| Metro - Čechy

Spotřebitel zaslouží ochranu
Metro 
31.3.2006 | rubrika: Metroservis | strana: 8 | autor: MARTIN BURSÍK

SLOUPEK

Český občan, chce-li si koupit zboží nebo službu, to nemá lehké. Nabídka je široká, ale nepřehledná, o kvalitě, složení či původu zboží se z obalu mnoho nedozví, bombastická reklama je svůdná, ale přinejmenším nadnesená, za barevným a třpytivým potiskem se často skrývá nevábný a nepříliš zdravý obsah. Vztah spotřebitele a obchodníka či toho, kdo poskytuje služby, upravuje občanský zákoník, který předpokládá, že spolu jednají dva rovnoprávné subjekty. To je ovšem teorie, v praxi tahá zákazník většinou za kratší konec provazu.

Spotřebitel by měl být při nákupu zboží či služby informován dobře a dostatečně, aby nebyl jen bezbrannou hříčkou v rukou šikovných obchodníků, kteří spoléhají na to, že se zákazník ve svých právech nevyzná nebo že nebude riskovat soudní proces s nejistým výsledkem, zvlášť když se jedná většinou o malé částky.

Máme sice SOS (Sdružení obrany spotřebitelů) a dalších zhruba deset nezávislých neziskových občanských sdružení hájících zájmy spotřebitelů, ale ta mohou jen jediné: zastupovat spotřebitele v právním sporu, do něhož se spotřebitel v beznaději raději nepustí. Když obchodník neuzná reklamaci, může mu SOS poradit nanejvýš, aby si zákazník pořídil vyjádření soudního znalce. Bude-li kladné, pak se má zákazník obrátit na soud a čekat, u nás obvykle dlouho. Jaký div, že si to rozmyslí a vydané peníze raději oželí?

Česká republika nezbytně potřebuje komplexní novelu zákona o ochraně spotřebitele, kterým bude zřízen malý, ale efektivní Úřad pro ochranu spotřebitele.

Důležitým nástrojem, jak kultivovat vztah obchodníků a výrobců ke spotřebiteli, je poskytování informací o výsledcích právních sporů vedených proti konkrétním obchodníkům, výrobcům a poskytovatelům služeb. Také to bude úkolem úřadu.

Poradenská činnost bude probíhat elektronicky, telefonicky, případně i formou osobního pohovoru. Nezávisle na státem institucionálně zřízené ochraně spotřebitele počítáme s aktivotou a budeme podporovat existenci rozličných občanských organizací působících v této oblasti.

Důležitá je také ochrana spotřebitele proti manipulaci výrobců s působivým označováním vlastností výrobků.
Je třeba vytvořit pravidla pro používání termínů "snížená energetická hodnota", "vysoký obsah vláknin", "light", "pomáhá dobrému zažívání" atd. Tam, kde je uváděno, že má výrobek pozitivní vliv na zdraví, je zapotřebí povolovacího řízení, které skutečně prokáže daný typ vlastností. Kdo si za drahé peníze koupil prostředky na hubnutí a přibral, určitě chápe. Je na čase si uvědomit, že kvalita našeho života je úzce spojena s vědomím, že za své peníze, která jsou oceněním lidské práce, máme právo získat zboží či služby, pro které jsme se svobodně rozhodli na základě pravdivých informací, a které odpovídají kvalitě, jakou jsme si zvolili. Jen tak si budeme připadat tak důstojně, jak vyplývá z našich lidských práv.

***

MILÍ ČTENÁŘI, protože se blíží volby, rozhodli jsme prostor tohoto sloupku věnovat jednou za čtrnáct dní po celý týden představitelům našich nejsilnějších politických stran. REDAKCE

"Česká republika nezbytně potřebuje komplexní novelu zákona o ochraně spotřebitele."

Foto popis|

O autorovi| MARTIN BURSÍK, předseda Strany zelených

Regionální mutace| Metro - Praha

Europoslance Cramera Brňané nepřivítali s nadšením
Rovnost - Brněnský deník 
31.3.2006 | rubrika: Brno | strana: 4 | autor: (fs)

Brno * Poslanec Evropského parlamentu Michael Cramer přijížděl do Brna s cejchem člověka, který v Bruselu bojuje proti brněnským zájmům. Prý preferuje investice do německého Berlína před těmi, které směřují na jižní Moravu.
Včera se proto v kulturním a komunitním centru Slévárna Vaňkovka sešel s Brňany, které zajímá, jak to nakonec dopadne s hlavním nádražím.
Kolem šesté hodiny večer se v sále tísní několik desítek lidí. Židle docházejí, takže si nově příchozí musejí rozkládat jiné. S několikaminutovým zpožděním představuje moderátor Dušan Lužný jihomoravského volebního lídra Strany zelených Ondřeje Lišku a hlavně německého europoslance Michaela Cramera.
Ten se hned ujímá slova a přednáší úvodní zhruba půlhodinovou řeč, ve které představí hlavní priority evropské dopravní politiky. Po něm se na chvíli ujímá slova Ondřej Liška a po něm již dostávají prostor se svými dotazy příchozí. Jsou mezi nimi i známé tváře.
Ti začínají bombardovat politiky nepříjemnými otázkami. Se svým příspěvkem vystoupí i brněnští radní Petr Paulczyňski a Miroslav Hošek. "Jako brněnskému patriotovi mi vadí, že dopravní projekty přijel představit Němec, který v Bruselu řekl, že na ten náš nedostaneme od Evropské unie ani korunu," vyjádřil svůj názor radní Paulczyňski. Sklízí bouřlivý potlesk brněnského publika.
Atmosféra začíná houstnout. "Vykládá naprosté pitomosti," reaguje hlouček starších mužů na tvrzení europoslance Cramera o tom, že podporuje železniční trasu mezi třemi zeměmi: Varšava-Brno-Vídeň.
Čas se však nachyluje a nastává prostor na poslední dotazy. Ti, na něž se nedostalo, jsou ale zjevně nespokojeni. S omluvou od moderátora večera Dušana Lužného však spokojeni nejsou. Z Vaňkovky proto mnoho z nich odchází zklamáno.

Foto popis| Boj o nádraží. Europoslance Michaela Cramera (uprostřed) představili v Brně Zelení, aby jim pomohl prosazovat dopravní politiku.
Foto autor| FOTO JAN SYMON
Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Brno; 04
ID| e3551605-3a87-48e8-8585-dc44e4ad69a6

Šéf ODS Topolánek se snaží nalákat voliče na ekologii
Ústecký deník 
31.3.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 4 | autor: (vf)

Praha - Předvolební soutěž vyprovokovala šéfa občanských demokratů Mirka Topolánka k třeskutým kouskům. Pokouší se přimalovat k tradičnímu programu Modrá šance i patnáct zelených puntíků. Svoji roli v tom nepochybně hraje vzrůstající obliba Strany zelených. "V ekologické daňové reformě nechceme jít dál, než kam musíme podle směrnic EU," říká Topolánek. ODS je přitom známá tím, že prosazuje rovnou daň. Zatímco radikálnější zelení chtějí, aby se daň - například u pohonných hmot - stanovovala podle toho, jak hodně se zatěžuje životní prostředí. S výrokem Topolánka zdrženlivě nesouhlasí i stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan. "Neviděl bych to tak striktně. I rovná daň se musí brát v souvislostech," namítá Moldan. ODS chce především výrazně snížit znečištění ovzduší. "U dopravy je důležité zlepšení technických kontrol. Ať tu nemůže beztrestně jezdit autobus, který viditelně čoudí," nabízí Moldan řešení. "Dokážu si představit omezení dopravy v centru Prahy. Líbí se mi londýnský systém mýtného," dodává. Na pražské radnici má ODS většinu i primátora Pavla Béma. Pokud je to program ODS, proč se už dříve do zlepšení dopravy v centru nepustili? "Mne se neptejte, to musíte na radnici," brání se Moldan.

Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Politika a události; 04
Publikováno| Děčínský deník; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Chomutovska; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Litoměřicka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Lučan; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Mostecka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Směr; Politika a události; 04
Publikováno| Liberecký den; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Pojizeří; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Jablonecka; Politika a události; 04
Publikováno| Českolipský deník; Politika a události; 04
ID| 11518369-0d7f-4a0a-8bc0-cb12854ab462

Primátor Úlehla přechází k Zeleným
Zlínské noviny 
31.3.2006 | rubrika: Zlínský kraj | strana: 3 | autor: ALEŠ MĚŘIČKA

přestup roku

houpačka

Zlín * Zlínský primátor Tomáš Úlehla opouští Občanskou demokratickou stranu. Našemu deníku se však podařilo zjistit, že s politikou nekončí. Zlínský primátor se totiž stane členem Strany zelených.
Úlehlu prý k nečekanému kroku vedly spory mezi členy zlínské ODS. "Už mě to úplně rozladilo. Postupem času jsem zjistil, že až na pár věrných bardů mě tam už nikdo nemá rád," řekl smutně primátor. "Nakonec kalich mé trpělivosti přetekl. Jsem duší básník a nejsem splachovací," dodal Úlehla. Nakonec se tedy rozhodl ODS opustit a dát se k Zeleným.
Primátor odmítl, že by do Strany zelených vstoupil proto, že jí v současnosti rychle stoupají preference. "Tak to rozhodně není. Jsem rozený ekolog," uvedl Úlehla. "Navíc, a to se málo ví, jsem sám stál u zrodu Zelených ve Zlíně na počátku devadesátých let," s dojetím zavzpomínal primátor na dobu, kdy před volbami po nocích vylepoval plakáty Strany zelených. Úlehla se netají tím, že v politickém uskupení bude usilovat o nejvyšší posty. "Předpokládám, že se stanu lídrem jejich kandidátky do parlamentu i do městského zastupitelstva," prohlásil primátor, který má zálusk na post ministra životního prostředí. "Určitě se nějak dohodneme. Dohodnu se vždy, když se hraje fér," dodal Úlehla.
Krok zlínského primátora potěšil i představitele Strany zelených. "Díky tomu budeme mít už nyní prvního primátora, a to není málo," pochvaloval si Karel Pavelka z krajské organizace strany. "S panem Úlehlou jsme se navíc domluvili, že začne okamžitě aplikovat náš program ve vedení krajského města," doplnil Pavelka. Primátor přitom začne sám u sebe. "Jen co opadne velká voda, začne do práce jezdit na kole," pochválil nového člena Pavelka.

***

Informace uvedené v článku se nezakládají na pravdě.

Foto popis|
Region| Střední Morava