Nemoc jí zanedbali, teď platí
Mladá fronta DNES 
3.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 8 | autor: JANA BLAŽKOVÁ

Zdravotnictví

Co nás čeká po volbách
DEVĚT TÝDNU DO VOLEB. MF DNES přináší druhou část deseti dílného seriálu o hlavních předvolebních tématech. Každý týdne se vždy jeden člen poroty MF DNES sestavené z "obyčejných" lidí svěří se svým problémem a politici mu nabídnou svá řešení. Dnes: zdravotnictví

Za léky a nejrůznější poplatky u lékařů lidé vydají ročně z vlastních kapes skoro 21 miliard korun. A doplatky za léky stále rostou. O tom, jaké to je, žít s rakovinou a bát se, že člověk nebude mít na léky, vypráví čtyřicetiletá matka dvou dětí Edita Mikulcová. Přečtěte si, co jí slibují lídři pěti politických stran, které mají šanci uspět ve volbách. Na příbězích "obyčejných" lidí přibližuje seriál MF DNES hlavní témata voleb. Dnes je to zdravotnictví.

Vysoká Pec - Z tváře Edity Mikulcové z Vysoké Pece skoro nikdy nemizí úsměv. Jen je pokaždé jiný: veselý, když mluví o svém manželovi, dvou dětech a psovi, pyšný, když návštěvníka provází svým krásným domem na úpatí Krušných hor, a smutný, když se rozmluví o rakovině, která postupně stravuje její tělo.
Teprve čtyřicetiletá žena se přestává usmívat jen ve chvíli, kdy se rozpovídá o svých zkušenostech s českým zdravotnictvím. Zlobí se právem: udělala všechno pro to, aby ji takový osud nepotkal. Jenže jí to bylo málo platné.
Na den, kdy si v prsu poprvé nahmatala podezřelou bulku, nikdy nezapomene. "Bylo to před třemi lety. Nechtěla jsem nic zanedbat, tak jsem hned běžela k lékaři," říká. Jenže chomutovští lékaři na mamografu nic podezřelého neviděli. Stejně to dopadlo i při dvojím kontrolním ultrazvuku v Jirkově. Nenašlo se také nic.
"Bulka ale rostla dál. Bylo mi to divné, i když říkali, že tam nic není. Tak jsem šla po roce na mamograf znovu. To už nádor viděli, ale bylo pozdě," vzpomíná.
Přišla operace a také chemoterapie. Jenže rakovina se zatím zastavit nedala. ,"Mám ji i v kostech," popisuje svůj boj s nemocí. Vždycky v pondělí jednou za tři týdny ji manžel veze do Prahy, kde podstupuje další léčbu.
"Musí mi vždycky dát infuzi léku Zometa, který zabraňuje odvápňování kostí. Až do února mi ji vždycky lékaři předepsali, já si ji vyzvedla v lékárně a pak mi ji dali. V březnu mi najednou v lékárně řekli, že na ni musím doplácet dvě stě korun. Nikdy mě ani nenapadlo, že budu muset doplácet na životně důležitý lék, když trpím takovouhle chorobou," žasne žena, která kvůli nemoci nemůže pracovat a pobírá jen invalidní důchod.
"Navíc najednou od ledna už prý nemám nárok ani na průkazku ZTP pro postižené lidi, díky které bych si třeba mohla sednout v autobuse. Prý proto, že mi už skončila chemoterapie. Vůbec to nechápu," říká.
Od politiků by devět týdnů před volbami konečně ráda slyšela, jak chtějí situaci ve zdravotnictví řešit. Tak, aby se vážně nemocní lidé, kteří si svou situaci nezavinili, nemuseli bát, že budou za léčbu platit.
"Vím, že je to složité, ale pravda je, že mi toho dost zanedbali a teď mám ještě léčbu platit ze svého. Myslím, že na zdravotní pojištění se odvádí peněz až dost. Rozhodně nemám pocit, že by u nás bylo zdravotnictví bezplatné, jak se nám politici snaží namluvit," podotýká.
Pokud vybrané peníze v Česku na léčbu pacientů nestačí, měli by to podle ní politici na rovinu přiznat. A šetřit tam, kde to pacienty neohrozí.
"Levné léky, třeba paralen, by na recept být nemusely, protože si je každý může koupit sám. Z pojištění by se měly hradit hlavně drahé léky, bez kterých se vážně nemocní lidé neobejdou," míní.

***

David Rath, ministr zdravotnictví za ČSSD

"Doplatky za léky jsou do značné míry věcí samotných lékáren. Pacientovi se vyplatí jich několik obvolat a zeptat se. Třeba právě lék Zometa je teď k mání v lékárně v nemocnici Motol s doplatkem 185 korun a v lékárně Všeobecné fakultní nemocnice v Praze ho mají zadarmo. Je však třeba si uvědomit, že ten lék celkem stojí 10 000 korun. Ve všech zemích Evropské unie je na tyto drahé léky nějaký doplatek. Průkaz ZTP nejspíše paní Mikulcové nedali proto, že nemá fyzické postižení. Pacientům při chemoterapii se to dává navíc jako bonus."

Tomáš Julínek, stínový ministr zdravotnictví za ODS

"Souhlasím s paní Mikulcovou, že se ze zdravotního pojištění nemají platit paraleny. Tyto peníze mají hlavně pokrývat důležité léky. My s touto změnou počítáme v našem programu. Neříkám, že by léky za naší vlády byly zadarmo. Ale není možné, aby dopláceli velké částky vážně nemocní lidé, kteří potřebují léky dlouhodobě. Chceme zavést poplatek 20 korun za recept. Zároveň, abychom ochránili lidi, kteří je potřebují dlouhodobě, počítáme i se zavedením finančního stropu na veškeré poplatky a doplatky za léky ve výši 3000 korun ročně."

Josef Janeček, expert KDU-ČSL

"S případy těžce nemocných lidí, kteří doplácejí velké částky za léky, se teď setkáváme často. Systém je špatně nastavený: místo toho, co by se léky pro těžce nemocné hradily pojištění, utrácejí se z něj desítky milionů za aspiriny a paraleny.
Chceme toto změnit. Vážně nemocným lidem by se měla hradit veškerá péče. Také není možné, aby se tak lišila kvalita péče v jednotlivých nemocnicích. Počítáme se zavedením akreditací zdravotnických zařízení, které by garantovaly kvalitu péče. Aby se tyto případy, kdy lékaři léčbu zanedbají, už nestávaly."

Vojtěch Filip, předseda KSČM

"Doplatky na léky by se měly zrušit úplně. Ústava České republiky totiž říká, že zdravotní péče je lidem poskytována zdarma na základě zdravotního pojištění. Alespoň jeden lék na každý zdravotní problém musí být bez doplatku. Nesouhlasím s tím, že se ze zdravotnictví dělá kšeft. A také nemohu souhlasit s tím, když lidé třeba v Chomutově nemají stejně kvalitní péči jako v Praze. Proto jsme teď podpořili zákon o neziskových nemocnicích.
Ten zaručí, že tu bude síť kvalitních nemocnic, která bude pod dohledem státu a bude všem dostupná."

Džamila Stehlíková, Strana zelených

"Chceme zavést jednotný poplatek za recept ve výši 30 až 50 korun a postupně úplně zrušit všechny ostatní doplatky za léky na recept. Dlouhodobě nemocní pacienti, jako je paní Mikulcová, by byli od toho
osvobozeni, nedopláceli by za léky nic. Jde o pacienty s nemocemi srdce a cév, s onkologickými chorobami a podobně. Pak počítáme s adresným osvobozením od těch poplatků pro sociálně slabé Na průkazky ZTP by podle názoru měli mít nárok úplně všichni pacienti s vážnými chorobami, které se nedaří vyléčit."

Foto popis| PROČ MI ZDRAŽILI LÉKY? Za infuze, které Edita Mikulcová nutně potřebuje kvůli rakovině, doplácí už dvě stě korun.
Foto autor| FOTO: MAFA - MICHAL SVÁČEK

Klíč| Janeček Josef - poslanec; KDU

Jak získat důvěru voličů? Lídří nabídli recepty
Mladá fronta DNES 
1.4.2006 | rubrika: Kraj Plzeňský | strana: 1 | autor: (ned)

Plzeň - Co má politik udělat, aby si získal víc důvěry lidí? Volební lídři z Plzeňského kraje nabídli ve čtvrtečním přímém přenosu debaty na ČT 2 několik receptů.
"Jsem pro přijetí etického kodexu poslance, pro přehodnocení výhod poslanců," tvrdil Václav Votava z ČSSD. "Veřejnost bude politikovi věřit, pokud splní co slíbil. Každý musí začít u sebe," uvedl Jiří Pospíšil z ODS. Jaroslav Lobkowicz z KDU-ČSL zas doporučoval omezit imunitu poslanců. Komunistka Ivana Levá byla přesvědčena, že politici její strany důvěru svých voličů mají. "Pokud by mi nevěřili, nechodili by za mnou," sdělila. A Eva Tylová ze Strany zelených? "Navrhujeme omezení imunity. Chceme rozšířit zákon o střetu zájmů," sdělila.

(Viz Politici... strana B3)

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - plzeňský kraj

Klíč| krajské volby; Lobkowicz Jaroslav; KDU

V Chlumci si oddechli, jinde ne
Mladá fronta DNES 
1.4.2006 | rubrika: Kraj Pardubický | strana: 3 | autor: JIŘÍ MALÍK

Z VAŠICH DOPISŮ

Obyvatelé Chlumce nad Cidlinou se konečně zbavili těžkých nákladních aut. Raduji se s nimi, přestože tam nebydlím. V této euforii si však málokdo vzpomene, že obchvat Chlumce byl poprvé zakreslen do map už v šedesátých letech. V posledních deseti letech se spoléhalo a čekalo na dálnici, jejíž torzo teď Chlumci pomohlo. Problémy ovšem přibyly jinde. Mnozí se těší, že po dokončení dálnice do Hradce Králové bude po starostech. Letos to ale nebude. Zejména kvůli dlouhodobě necitlivému přístupu Ředitelství silnic a dálnic, které již od počátečního posuzování vlivu stavby na životní prostředí nebralo vážně mnohé připomínky starostů obcí dotčených trasou D 11 a ekologických aktivistů. Ti navrhovali i jiné, levnější a rychlejší varianty. Nakonec výkupem pozemku zablokovali stavbu dálnice u Hradce. Ve svém přehlíživém postoji vůči východočeským vesnicím ředitelství dálnic pokračuje i na trase silnice R 35, která bude z dálnice před Hradcem odbočovat na Olomouc.
Západoevropské zkušenosti však ukazují, že až bude D 11 dokončena, za nějaký čas se zahltí auty jak ona, tak stará trasa přes Chlumec. Jedinou nadějí je proto změna dopravní politiky státu i Evropské unie a přesun části kamionů z dálnice na železnici tak, aby to bylo pro všechny strany schůdné i ekonomicky motivující.

O autorovi| JIŘÍ MALÍK, člen Strany zelených

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - pardubický kraj

Chtějí hlasy, museli na jeviště
Mladá fronta DNES 
1.4.2006 | rubrika: Kraj Plzeňský | strana: 3 | autor: JAROSLAV NEDVĚD

VOLEBNÍ LÍDŘI V ČASU. Pětice politiků, která vyráží do voleb v čele kandidátek nejsilnějších stran v kraji, se představila v pořadu Otázky Václava Moravce speciál, který se uskutečnil v plzeňském Času.

Plzeň - Na prknech, která znamenají svět - na divadelním jevišti, se předvedla pětice politiků, kteří vyrážejí do voleb v čele kandidátek nejsilnějších stran v kraji.
Ačkoliv divadelní premiéry televize nevysílají v přímém přenosu, kandidátům z regionu se té výsady dostalo. Ve čtvrtečním pořadu České televize Otázky Václava Moravce speciál.
Dveře plzeňského divadla Čas se divákům otevírají v 19 hodin. Už při obsazování sálu je vidět, že největší kuráž povzbuzovat své reprezentanty mají skupinky Mladých konzervativců a Mladých sociálních demokratů. Do sálu přicházejí především politici, jako by měli přednost. "Nemají. Ale chodí do fronty první. Někteří jsou schopni nastoupit už ve čtyři odpoledne," vysvětluje jeden z pořadatelů. Z levé strany sálu v páté řadě mává na příchozího komunistu krajský šéf KSČM Jiří Bulka. Jen dvě řady za ním organizuje obsazení míst místostarosta Plzně-Doubravky Hynek Brom z ODS.

Trému měli i dost velkou

Kolem půl osmé se v sále objevuje první z pozvaných poslanců - Václav Votava z ČSSD. Měl trému? "No, asi jako každej," připouští. Mladík uprostřed pravicové skupiny v hledišti dává pokyny, jak podporovat Jiřího Pospíšila z ODS. "Klíče do ruky, připravte se. Taky pískáme..." doporučuje.
Volební lídr strany SNK Evropští demokraté Stanislav Rampas se bezradně rozhlíží po volném místě. "Tak snad, abych šel," povzdechl si. Nemusí. Pořadatelé jej usazují do druhé řady. Rampasovi jako by to bylo málo. "Na kraji a ve tmě," reptá.
Blíží se 20. hodina a s ní zahřívací kolo před přímým přenosem. Nouzovým východem do sálu vstupují dvě dámy, které se chystají na jeviště. Za stranu zelených Eva Tylová a za KSČM poslankyně Ivana Levá se snaží maximálně zhluboka dýchat. Obrovská tréma z ní sálá. V hledišti se objevuje vlajka ČSSD. Moderátor Václav Moravec zdraví diváky a omlouvá se za důkladné bezpečnostní prohlídky u vchodu. "Někde jsme našli nože, pepřové spreje," zdůvodňuje opatrnost.
Politici se řadí ke cvičnému nástupu na jeviště. Moderátor upozorňuje obecenstvo, že je možné tleskat a posílá kandidáty na jeviště. Z potlesku je jasné, že hlavními rivaly jsou ČSSD a ODS. Zdá se, že příznivci sociálního demokrata natropili hluku o trochu víc.

Co trápí lidi v kraji

Václava Moravce zajímá, co kandidáti pokládají za největší problém kraje. "Obyvatelé Plzně trpí hlukem, prašností," začíná Eva Tylová (SZ). Na venkově zase lidem chybí lepší infrastruktura. Lidovec Jaroslav Lobkowicz pokládá za svízel nezaměstnanost v okolí Plzně. "A zemědělství," upozorňuje a hlásí, že se počítá k zemědělcům. Komunistka Ivana Levá možná trochu překvapivě netouží po místech pro dělníky, ale pro lidi s vysokým vzděláním. "Aby se jim práce vložená do vzdělání vrátila," říká Levá.
Stínový ministr spravedlnosti ODS Jiří Pospíšil sází na to, v čem se nejvíc vyzná. "Pomalá justice je problém i tohoto kraje," prohlašuje ale hned zdůrazňuje nutnost zvýšit investice do dopravy. Doprava je prioritou i sociálního demokrata Václava Votavy. "V Plzni je stav neúnosný. Je třeba vybudovat obchvat města. Je tu otázka i propustnosti hlavních tahů," vypočítává Votava.
Václav Moravec vzápětí tlačí kandidáty ke zdi. "A je vůbec v silách volebních lídrů sliby splnit?" Je zřejmé, že na tuhle otázku se politikům přímo a jasně odpovídat nechce. Raději upozorňují na stranické volební programy. Pospíšil s Votavou si raději vyměňují názory na to, zda je dnes Česká republika polozkrachovalý podnik, jak ji nazval poslanec ODS. Snad nejvíc se svou odpovědí otázce přiblížil Lobkowicz: "Myslím, že sliby nereálné nejsou."

První hodina je veselejší

Při srovnání s tím, co lidé z politických debat vidí v televizi, je zahřívací kolo mnohem veselejší. Reakce politiků i publika jsou živější a v sále je častěji slyšet smích. Část publika například baví Pospíšilovy zmínky o stínovém ministru financí ODS, kterým je Vlastimil Tlustý, nebo poukazování na kapitoly v Modré knize. "Asi oceňují vaši znalost Modré knihy," usmíval se Václav Moravec.
"To mají nějakou bibli nebo co je to?" kroutil hlavou asi padesátiletý muž v publiku. Veselí mezi diváky vyvolával ale i Václav Votava, když ukazoval pro změnu oranžovou knihu ČSSD a Eva Tylová, když upozorňovala, že její strana má zase knihu zelenou.
Přichází začátek přímého přenosu. Politici se jdou narychlo přepudrovat. Znovu nastupují pod pódium. Václav Moravec opět lidem připomíná, aby dali najevo, že kandidáty podporují. "Oni vám to nepřiznají, ale většina z nich říká, že je to pro ně stejné jako státnice," vysvětluje.
Poslední chvíle soustředění. Ticho. "Tak a jdeme na to," oznamuje moderátor. Znělka. "Dobrý večer..." vítá televizní diváky Václav Moravec a začíná krajské volební lídry představovat. Atmosféra už je napjatější.

***

1. Byty? 2. Doprava? 3. Pozemky? 4. Imunita?

Václav Votava
ČSSD

1. Podporovat hypotéky a stavební spoření. Podporovat mladé rodiny.
2. Posílení hlavních silničních tahů. Ochvaty měst. Okruh Plzně.
3. Zemědělci, kteří na nich pracují mají mít přednost koupě.
4. Omezit imunitu.

Jiří Pospíšil
ODS

1. Podpora hypoték, stavebního spoření. Odstranit regulaci nájmů.
2. Nové silnice, posílit hlavní tahy, pošumavskou tangentu Tachova.
3. Průhledná výběrová řízení na prodej zemědělských pozemků.
4. Omezit imunitu.

Ivana Levá
KSČM

1. Výstavba bytů by měla být cenově dostupná.
2. Podporu železniční dopravě. Podpořit veřejnou dopravu v příhraničí.
3. Proti rozprodeji půdy na jiné účely než zemědělství.
4. Omezit imunitu.

Jaroslav Lobkowicz
KDU-ČSL

1. Podpora výstavby rodinných domů až do výše 300 tisíc korun. Nájemné vyřeší trh.
2. Budeme sázet na železnici.
3. Vyřešit restituce. Předkupní právo těm, kteří na pozemcích hospodaří.
4. Omezit imunitu.

Eva Tylová
Strana zelených

1. Za 5 let tržní nájem podle cenových map. Rehabilitovat nájemní bydlení.
2. Podpořit železnici a veřejnou dopravu v příhraničí.
3. Přednostní koupě pozemků hospodařícím zemědělcům.
4. Omezit imunitu.

Foto popis| PŘÍLIŠ SLIBUJÍ. "Já už si ve volebních programech přečetl tolik slibů, že kdybyste jich polovinu splnili, byl by na zemi ráj," upozornil volební lídry moderátor Václav Moravec. Ten zpovídal kandidáty ČSSD, ODS, KSČM, KDU-ČSL a SZ.
Foto autor| FOTO: MAFA - JIŘÍ BERVIDA

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - plzeňský kraj

Klíč| krajské volby; Lobkowicz Jaroslav; KDU

Zelení přece nemusí být vlevo
Hospodářské noviny 
3.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Miroslav Keltner

DOPISY A E-MAILY

Trochu mne mrzí, že myšlenky ochrany prostředí jsou šmahem zařazeny mezi levicové ideje, jak se to stalo v článku pana Petříka Zelení byli a jsou novou levicí (HN 29. března). Osobně se domnívám, že není pravicovější myšlenky, než je odpovědnost. A k tomu patří i odpovědnost za to, co se stane s okolním prostředím v důsledku toho, že něco vyrábím, chovám nebo pěstuji a vydělávám tím peníze.
Naštěstí k tomu dnes dospělo více pravicově smýšlejících lidí a >zelená< myšlenka dostává pravicovější směr.
Evropská levice se zmocnila >zelené< myšlenky zejména proto, že ji evropská pravice totálně ignorovala. A já stále nemůžu pochopit, proč v tom do dnešních dnů pokračuje.

O autorovi| Miroslav Keltner, Kolín

Boj s korupcí začal. Přežije volby?
Lidové noviny 
3.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 11 | autor: BOHDAN DVOŘÁK

HORIZONT V případech podezření z korupce se v Česku konečně začal uplatňovat princip nulové tolerance

Při příležitosti 15. výročí "sametové revoluce" byly zveřejněny výsledky průzkumu agentury SC&C pro Lidové noviny, které mapovaly srovnání stavu české společnosti před listopadem '89 a po patnácti letech demokratického vývoje. Děsivé výsledky tohoto srovnání jsme tehdy zaznamenali především v oblasti korupce a byrokracie na úřadech - 57 procent dotázaných uvedlo, že v porovnání s rokem 1989 se u nás korupce na úřadech zhoršila, 36 procent se domnívalo, že je stejná a jen 7 procent vidělo stav korupce jako lepší než v roce 1989. Obdobný poměr negativního srovnání byl shledán i u byrokracie na úřadech, kde už jen 5 procent respondentů hodnotilo současný stav lépe než za totality.
Srovnáme-li tato čísla s faktem, že od roku 1998 se korupce v oficiálních průzkumech objevuje trvale jako největší problém (průběžně cca 80 procent respondentů - tedy téměř dvakrát více, než životní úroveň nebo problémy s bydlením), je s podivem, že se problém korupce zatím až na výjimky objevoval ve volebních tématech jednotlivých stran spíše sporadicky. Je tedy na místě provést jakousi "inventuru" protikorupčních aktivit včetně vyhodnocení jejich výsledků.
Úspěšná volební kampaň ČSSD v roce 1998 byla vedena pod heslem ostrého boje s korupcí - "Patnáct tisíc tunelářů půjde do tepláků". Po roce 1998 však nedošlo ani ke slibovaným sankcím, ani k reálnému zesílení protikorupčních mechanismů, akce Čisté ruce a další medializované projekty byly nakonec v tichosti stornovány, do tepláků se dostalo jen pár malých rybek a zjevně to nebyli ti, které měl na mysli Miloš Zeman. Vládní program boje proti korupci (původně zamýšlený jako národní!) byl v prvních letech zcela formální a nepřinesl žádné zásadní změny. Ve společnosti tímto přístupem výrazně posílil pocit, že žádná politická reprezentace korupci řešit nechce a naopak zesílil pocit beznaděje a neřešitelnosti celého problému. Z tohoto pocitu pak logicky vyplývá jiné zjištění, podle kterého se téměř 90 procent respondentů domnívá, že korupce převažuje pouze ve světě vysoké politiky a normálního smrtelníka se v podstatě vůbec netýká.
Připusťme, že při čtení titulků v novinách a množství vysoce postavených politiků, kterých se jednotlivé kauzy týkají, se to tak v poslední době může opravdu jevit, ale rozhodně to je ten nejhorší výsledek, který jsme si mohli představit jen ve zlých snech. V protikorupčních teoriích je totiž prvním předpokladem úspěchu viditelná snaha nejvyšší reprezentace o nápravu, včetně obsazování klíčových pozic skutečně věrohodnými osobami, které ve společnosti požívají absolutní důvěru. V této souvislosti lze připomenout dva a půl roku neobsazenou pozici prezidenta Nejvyššího kontrolního úřadu, zřejmě na dlouho volné křeslo ředitele Národního bezpečnostního úřadu a jiné situace, které pro veřejnost evokují myšlenku, že takoví lidé u nás snad ani nejsou k nalezení. Další neblahé ovoce přinesla vzájemná vendeta ve stylu "...zabili jste nám Doležela, tož my vám Doležala...".
Snad až blížící se volby přiměly rozumně uvažující politiky ve všech stranách k opravdu pozitivním krokům; prvním a jedním z nejvýznamnějších z nich bylo bezpochyby přijetí zákona o střetu zájmů, který nakonec i Senát, byť se skřípěním zubů, propustil k podpisu prezidentu republiky a který je klíčovou normou, jež by mohla přesvědčit veřejnost o tom, že si kapři přeci jen mohou vypustit rybník sami. Oproti dřívější až zpupné netečnosti se dnes v případech podezření z korupce začal konečně uplatňovat princip nulové tolerance a "presumpce viny", což jsou právě ty principy, které mohou velmi významně přispět k tomu, že korupce začne být konečně rizikovou záležitostí.
Mezi pozitivní počiny patří bezesporu i nový vítr na Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, který by mohl spolu s novým zákonem o veřejných zakázkách velmi výrazně zlepšit prostředí při zadávání veřejných zakázek. Pokud by se podařilo zlomit očekávaný odpor celostátních i místních zájmových seskupení proti novým transparentním formám elektronického zadávání, mohl by být tento zákon druhou z klíčových norem, které nám doposud v boji proti korupci chyběly. Připomeňme v této souvislosti zkušenost ze sousedního Německa, kde se úspory při elektronickém zadávaní odhadují na 15 procent objemu výdajů zadávaných formou veřejných zakázek. Zdá se tedy, že právě blížící se volby by mohly výrazně přispět k proměně volebních programů všech významných politických stran, neboť i vášniví odpůrci protikorupčních aktivit dnes připouštějí, že u nás konečně nastala společenská poptávka po řešení a že této vlně nelze objektivně vzdorovat.
Nezbývá než doufat, že tentokrát nezůstane pouze u předvolebních slibů a že všichni političtí vůdci si budou vědomi toho, že účet za nesplněné sliby by tentokrát zaplatili oni. Představa, že by si potom boj proti korupci jako volební téma mohl přivlastnit nějaký nový Sládek, je pro nás pro všechny až příliš nebezpečná.

***

Lidové noviny a sdružení Agora CE zvou na

Komu dát hlas
Seriál volebních debat se špičkami české politiky 2006 Již tuto středu 5. dubna první debata na téma

Korupce

Svoji účast přislíbili Pavel Severa (KDU-ČSL), Ivan Langer (ODS), Martin Bursík (SZ), Lubomír Zaorálek (ČSSD) Místo konání vždy Divadlo Archa (Na Poříčí 26, Praha 1) od 19 hodin Vstupné 40 Kč, s kterýmkoli inzerátem z LN na tyto volební debaty zdarma Seriál veřejných debat se špičkami české politiky bude pokračovat 24. 4. (téma DANĚ) a 22. 5. (téma ZDRAVOTNICTVÍ) Sledujte speciální volební stránku www.komudathlas.cz

Foto popis| Vzájemná vendeta ve stylu "zabili jste nám Doležela, tož my vám Doležala" přinesla podle Bohdana Dvořáka další neblahé ovoce. Na snímku je někdejší ředitel kabinetu premiéra Zdeněk Doležel, který si měl v souvislosti s privatizací Unipetrolu říct o úplatek.
Foto autor| Foto LN - Hynek Glos

O autorovi| BOHDAN DVOŘÁK, Autor je společníkem firmy Český a moravský účetní dvůr

Klíč| Severa Pavel; KDU

Mýlka, nebo výmysl?
Lidové noviny 
1.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 12 | autor: Jan Štern

DOPISY REDAKCI

Ad LN 31. 3.: Zelený marketinkový produkt

Petr Havlík mě označil za spoluhráče Martina Bursíka a potažmo Strany zelených. S touto politickou stranou nemám nic společného a Martina Bursíka jsem v posledních pěti letech jednou letmo potkal na společenské akci. Pan Havlík si mě asi s někým spletl, nebo si prostě vymýšlí.

O autorovi| Jan Štern, šéfdramaturg Centra, zábavné tvorby České televize

Zelení? Získají pět procent a budou rádi
Lidové noviny 
1.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 13 | autor: Renata Kalenská

říká šéf agentury STEM Jan Hartl a dodává, že mezi příznivci Strany zelených je mnoho lidí, kteří s její volbou jen koketují

ROZHOVOR TÝDNE

Jan Hartl

S ŘEDITELEM STEM HOVOŘILA Renata Kalenská

Způsob, jímž Vladimír Železný zpochybnil věrohodnost jedné z agentur, byl podlý, domnívá se ředitel STEM Jan Hartl.

LN Co má větší vliv před volbami - média, nebo samotná kampaň?

Média jsou vůbec důležitá v politice. Bez médií jsou politici vlastně bezbranní. Proto mi připadá velmi nepodařené, když jsou politici vůči médiím arogantní a neurvalí, protože si sami ničí terén, který ke své práci potřebují.

LN Dnes se tak chová především premiér Paroubek.

Ano. Je to velmi neprozíravé. Stačí si srovnat úroveň komunikace politiků s médii u nás a třeba ve Spojených státech. Prezident Spojených států se nezdráhá oslovovat novináře křestním jménem a je přesně informován, co, kde, kdo a jak dělá. On totiž ví, že média ke svému životu potřebuje.

LN O čem to svědčí? Je to buranství některých českých politiků?

Vy byste řekla buranství, já bych řekl nemístná zpychlost, kdy oni mají pocit, že jsou ti důležití.

LN Je v tom rozdíl?

Ne. To jsou jenom jiná vyjádření téhož. Naši politici mají pocit, že oni vládnou a ti ostatní je budou poslouchat. Oni nejsou zvyklí na partnerství. Navíc se většinou necítí jako veřejní služebníci, kterým byl svěřen úkol spravovat v našem zájmu věci veřejné. Oni mají pocit, že si nám trošku zavládnou, že jsou vrchnost a my jsme to poddanstvo.

LN Někteří mají dokonce pocit, že mají poslání shora, jak nedávno řekl Jiří Paroubek. To mi připomnělo Silvia Berlusconiho, který zase prohlásil, že je Ježíš Kristus politiky...

Tak u Berlusconiho je to povědomí mediální inscenace politiky velice silné. On má velmi silnou manipulativní tendenci. Problém s médii je i v tom, že málokteří politici chtějí něco věcného sdělit. Politika u nás je obsahově vyprázdněná. Jak říkal Václav Havel - je rozbředlá. Nejde o věc. Politické strany jsou takovými agenturami pro politiky. A obsah se vytrácí. V politice jde o souboj - ukázat, kdo z těch reprezentantů je lepší, pohotovější, šikovnější, krásnější...

LN Má menší problémy s bytem...

Má menší problémy s bytem, ano. Zatímco snahy přesvědčit o něčem a najít odvahu k reformám se odsouvají na druhou kolej. Vezměte si, že o zdravotnictví se hovoří velmi vzrušeně, ale věcné diskuse je minimum. Jde tam o to, jestli ministr vyvolal či nevyvolal větší či menší nevraživost mezi tím či oním. A věcný pohled se ztrácí v nedohlednu.

LN Jak dlouho pozorujete tento fenomén?

Bohužel naše společnost je v otázce politické kultivovanosti už v dlouhodobější krizi. Je to období dlouhodobé stagnace. Podle našich údajů toto období trvá už alespoň deset let. Začíná to být velmi problematické.

LN Začalo to být viditelné někdy v období po takzvaném sarajevském puči?

No ano. V roce 1994 naše země ztratila dynamický náboj a kuráž ke smělým přeměnám. Politici už si jen chtěli užívat, že jsou populární, a nehodlali kousnout do toho kyselého jablka nepopulárních změn. A tak vypluly problémy. To byl ten krizový balíčkový rok 1997. A od té doby společnost bezradně přešlapuje na místě. Lidé nevidí cestu do budoucna. Společnost nikam nesměřuje. Před lidmi není žádný cíl, kvůli kterému by obětovali svoje pohodlí ve jménu lepší budoucnosti našich dětí. Rozvoj ve společnosti se přibrzdil. A neměnnost těchto poměrů má jeden neblahý důsledek. Když se společnost bouřlivě a dynamicky vyvíjí, jako tomu bylo v první polovině devadesátých let, tak se zorientují jen lidé bystří a aktivní. Těm ostatním ujíždí vlak, takže když vyrazí na své obvyklé štace s úplatkem, tak zjistí, že ta společnost už neexistuje, ti lidé už tam dávno nesedí... A jsou vykořeněni z minulých praktik. A když se dostaneme do takovéto desetileté stagnace, všechno je vlastně na svých místech. Jsou na nich lidé, kteří se tam pohybovali i v minulém režimu. Protože jsou tu stojaté vody a zakyslost v institucionálních vazbách, tak už se zorientují i lidé netvořiví a nedynamičtí. Šanci mají šíbři všemožného ražení. Jim stojí za to, prošlapat si ty korupční cestičky. Společnost zatuhne. Těmto korupčníkům žádný vlak neujede. Podmínkou je právě strnulost poměrů. Proto se s faktem, že jsme se zastavili někde na půli cesty mezi Východem a Západem, nemůžeme smířit. Protože výsledkem je, že lidé nechodí k volbám, smíří se s tím, že korupce byla, je a bude, že volby jsou šaškárna, protože nic konkrétního nevyřeší.

LN Toto je důvod, proč se stále více objevuje fenomén přelétavého voliče?

Ano. Lidé přestávají situaci rozumět, politika je pro ně nesrozumitelná. Nevidí pro sebe uplatnění, tak váhají, jestli se na veřejnou sféru nevykašlou podobně, jako to udělali v minulém režimu. Zatím to tak není, lidé jsou stále ještě politicky motivovaní. Ale nejsou zvyklí vyvíjet svoji vlastní iniciativu. Fenomén přelétavého voliče není problémem jenom naším. Třeba v Británii se běžně říká, že za hezkého počasí má tendenci k lepšímu výsledku Labour Party, protože lidé vezmou volební účast jako lidovou veselici. Udělají si piknik v nějakém parku... A když je ošklivo, má větší šanci konzervativní strana. U nás tohle není. Ale je tu invalidní berlička pro bezradného přelétavého voliče. Takový volič, když se udělá hezky, najednou usoudí, že nutně musí jít dělat něco jiného, než jít volit. Jako stébla se chytá všech vnějších motivů. Takže volební výsledek je vlastně nepředvídatelný.

LN Pro vás je tedy čím dál těžší odhadnout...

Ano. My jsme dokonce svědky toho, že místo toho, aby si politické strany získávaly své politické příznivce, je tomu naopak. Vazba mezi politickými stranami a voliči se oslabuje, je stále povrchnější. Přechody na opačný politický břeh, které byly ještě před deseti lety nemyslitelné - třeba že stoupenec ODS přejde k ČSSD a naopak -jsou dnes už zcela běžné.

LN Jakou letos vlastně očekáváte volební účast?

Naše data zatím svědčí zhruba o padesátiprocentní volební účasti. Účast bude o něco nižší než v posledních volbách v roce 2002. Bude záležet na tom, jestli se politikům podaří vtisknout předvolebnímu zápasu napínavý charakter.

LN Co se týče předvolebního vlivu agentur, jako je STEM - nakolik nebezpečný byl akt Vladimíra Železného, který svým prohlášením, že mu jedna z agentur nabízela zvýšení preferencí, agentury průzkumů veřejného mínění obecně zpochybnil?

Především si myslím, že je to úžasná nehoráznost od Vladimíra Železného. A to ještě v podobě temného obvinění bez konkrétních údajů. Těchto agentur je velmi málo, takže i když je to obvinění obecné, tak směřuje k velmi omezenému počtu profesních organizací. Já nevím, do jaké míry jsou lidé naivní a mohou tomuto nesmyslnému útoku uvěřit.

LN By to ve skutečnosti útok na zelené? Chtěl tím Železný naznačit, že zelení si zaplatili průzkum, kterým prolomili pětiprocentní psychologickou bariéru?

Nejsem si úplně jist. Vladimír Železný je mediálně velice obratný a určitě dokáže dohlédnout mediálních důsledků svých aktivit. Když takovouto pomluvu vysloví v souvislosti se Stranou zelených, dává i on najevo, že Strana zelených představuje důležitý fenomén. Připojí se tak k velkým stranám, které vzaly nástup zelených velmi vážně a se znepokojením na ně reagovaly. Takže se mi nezdá, že by to byl jediný jmenovatel. Jiným motivem mohlo být to, že na sebe chtěl upozornit. Toto je velmi hlasité, naberou to všechny noviny, připomenou Vladimíra Železného... On dobře ví, že veřejnost ráda naslouchala všem - i nejapným - útokům na firmy zabývající se veřejným míněním. Toto je populistický pokus nabíhat předsudkům veřejnosti na cizí účet. Je to strategie podlá a zbabělá.

LN Pomůže mu to?

Podle našich údajů ne. Preference Nezávislých demokratů Vladimíra Železného se pohybují ve zlomcích jednoho procenta. Takže veřejnost ho zatím nebere vážně.

LN Jak dnes veřejnost vnímá Jiřího Paroubka?

Jiří Paroubek zaznamenal obrovský úspěch u české veřejnosti. Ten úspěch byl o to dramatičtější, že mnoho lidí si Paroubka dříve na politické scéně vůbec nepovšimlo. Fenomén Paroubek, jak se o tom celkem právem hovoří, byl o to výraznější, že nabídl východisko z politické Grossovy krize, kdy lidé začali mít pocit, že je to neřešitelné. Nástup popularity Jiřího Paroubka byl velmi strmý, systematický a konzistentní.

LN A nemohlo to fungovat pořád.

Samozřejmě ta strmost nástupu preferencí nutně vyvolávala otázku, kdy se to zastaví. Jiná situace je, když by politik získával podporu krůček po krůčku. Taková popularita může pak být i trvalého rázu. Strmá popularita bývá jenom výsledkem fascinace okamžikem.

LN Takže toto hrozí i Bursíkovi?

Samozřejmě. Někde se to musí zastavit. Tady je zřejmé, že ČSSD dosáhla vysokého postavení. Nyní by neměla připustit chyby a měla by se do voleb snažit najít ještě atraktivní téma, aby ČSSD byla na mírném vzestupu. Směřování podpory bývá totiž před volbami důležitější než její absolutní výše. Strana, která je relativně slabá, ale je na vzestupu, má lepší volební vyhlídky než strana, která je na tom lépe, ale už je jaksi za vrcholem slávy a její podpora se rozpadá.

LN Je tohle ten věčný problém ODS, která ztrácí body obvykle těsně před volbami?

Ano, to je věčný problém ODS. A když už jste se dotkla Bursíka, tak v našich údajích se nárůst podpory Strany zelených jeví až příliš překotný. Jejich preference jsou spíše výsledkem nespokojenosti se zavedenými stranami. Není to výsledek nějaké skvělosti nabídky zelených.

LN Jaký je váš odhad výsledku zelených?

Myslím, že pro zelené bude úspěch, pokud překonají pětiprocentní hladinu a vůbec se dostanou do sněmovny.

LN Vidíte to takto skepticky, přestože čísla jsou nad deset procent?

Ta čísla jsou vysoká, ale mezi příznivci zelených je mnoho lidí, kteří s volbou zelených ve své mysli spíš jenom koketují. Podle našich průzkumů mnoho z nich k volbám ani nepůjde. Taky je mezi stoupenci zelených mnoho mladých lidí a všechny výzkumy v Evropě ukazují, že mladý volič je nejméně disciplinovaný. Navíc do voleb je to ještě několik týdnů a Strana zelených bude muset vysvětlovat svoje záměry. Může přijít problematický moment, jako je zákaz topení uhlím. To může lidi zase odradit. Pěti-, šesti-, sedmiprocentní výsledek Strany zelených ve volbách by byl úspěchem.

LN KSČM procenta klesají. Ublížilo jí, že v jejím čele už není komunistická ikona Grebeníček?

Tu změnu komunisté zvládli velmi dobře, i když to bylo riskantní. Důvod poklesu jejich preferencí je právě to, že se tady objevili zelení. A druhý moment je, že preference komunistů jsou vázány na činnost ČSSD a na její úspěšnost. Když se ČSSD daří, preference KSČM klesají, když se ČSSD nedaří, preference KSČM stoupají. To jsme viděli třeba za Grossovy aféry.

LN Kolik může KSČM získat?

Je reálné předpokládat výsledek kolem patnácti procent.

LN Jakou šanci má ČSSD? Jiří Paroubek, pokud strana nezíská třicet procent, dá svoji funkci k dispozici...

Zatím to na těch třicet nevypadá. A blíže tipnout si netroufnu. Když vidíme, jak jsou spolu svázané preference ČSSD a KSČM, tak pořád tu existuje možnost, že lavírováním poblíž komunistů se ČSSD podaří získat část komunistické přízně. A pak by mohla skončit s velmi dobrým výsledkem. Ale když se jim to nepodaří, může ČSSD skončit s relativně chudým výsledkem.

LN Je na stole varianta, že by komunisté získali víc než ČSSD?

Zatím tomu data nenasvědčují. Ale pokles popularity Jiřího Paroubka svědčí o tom, že by se měl zamyslet, zda lidem nevadí jeho dominantní chování.

LN ODS si své preference drží. A to přesto, že Mirka Topolánka mnozí kritizují za to, že prý není dostatečně vidět.

ODS je reprezentantem pravicové politické orientace, která je tu léta stabilní. A je také jediným pravicovým reprezentantem. Lidé dávají ODS preference nejen za konkrétní návrhy, ale taky za obecné ideologické zakotvení. Jejich preference jsou relativně vysoké, protože pravicových a středových voličů je u nás víc než voličů levicových. Ale od roku 1996 docházelo k tomu, že v koncovce volební kampaně byli pravicoví voliči rozčarováni z nabídky ODS, takže volební výsledek se snižoval. Čím blíže byly volby, tím byly sympatie vůči ODS slabší. Pravicoví voliči očekávali, že ODS s něčím výrazným přijde, a ona nepřicházela. Teď se ale ODS vyjadřovala, že si své triumfy nechává na poslední chvíli. Já jsem k tomu skeptický, protože z výzkumů vím, že právě pravicový volič je volič hloubavý a klade všetečné dotazy. Když nedostává zřetelné odpovědi, tak se nemůže ODS dařit.

LN Levicový volič se snáze nechá zlákat nabídkou na efekt?

Nebo se nechá uchlácholit nějakým obecným ujištěním.

LN Proč klesají preference lidovcům? Existuje varianta, že by se do parlamentu vůbec nedostali?

Data jsou zatím pro lidovou stranu varovná. Ovšem víme, že ve volbách lidová strana získávala slušný výsledek proto, že má velmi disciplinované stoupence, kteří si své lidovecké přesvědčení nenechají doma, ale donesou ho k volebním urnám. Je ale fakt, že musí být schopna získávat nové příznivce. KDU-ČSL nepřichází s ničím novým. Od dob Josefa Luxe, kterému se podařilo stranu zmodernizovat, se KDU-ČSL nepodařilo ozřejmit křesťanský základ politiky strany.

LN Ublížila jim účast ve vládě?

Svým způsobem jim může ublížit i problematické jednání v rámci koalice, kdy to byla KDU-ČSL, kdo rázně navodil problém Stanislava Grosse. Gross a ČSSD byli zjevně v roli poražených...

LN Ale lidovci nebyli v roli vítěze.

Ano. Oni pak nebyli schopni této situace využít a stát se vítězem. Naopak se stali problematickým přívažkem vládní koalice a obětí okolností. To všechno svědčí o tom, že jsou spíše vláčeni okolnostmi, než že by měli ujasněno, kam chtějí směřovat.

LN Má Unie svobody naději, že by se do sněmovny přece jen prodrala?

Zatím Unie svobody v našich datech žádnou šanci nemá. To jsem byl stručný, že?

LN Asi to svědčí o relevanci US. Co vy? Jste přelétavý volič?

Jsem přelétavý volič. To už je i důsledek profesionální deformace, protože když se budete volbou profesionálně zabývat, těžko se dá očekávat, že budete volit srdcem. Když máte ty strany nablízko, těžko vám nějaká učaruje. Takže volíte nejmenší zlo. V tuhle chvíli opravdu ještě nevím, jak budu volit. Fakt je, že v minulosti jsem už volil různé strany s výjimkou jediné - komunistů.

Foto popis| Přelétavý volič. "V tuhle chvíli opravdu ještě nevím, jak budu volit. Fakt je, že v minulosti jsem už volil různé strany s výjimkou jediné - komunistů," říká Jan Hartl.
Foto autor| Foto LN - Tomáš Krist

Zelení mohou oslabit Klause
Právo 
3.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 10 | autor: Jiří Pehe

Jestliže se Strana zelených probojuje do Sněmovny, může se stát součástí dvou různých koalic.
Když mluví o vládní úrovni, zelení naznačují, že by mohli vstoupit do svazku s občanskými demokraty a lidovci. Povolební aritmetika může být nakonec samozřejmě jiná, ale průzkumy zatím favorizují modro-černo-zelený blok.
I kdyby ale bylo takové uskupení vytvořeno, nebude zároveň koalicí prezidentskou. SZ ústy předsedy Martina Bursíka jasně řekla, že se nezaváže k volební podpoře Václava Klause v roce 2008. Klaus je pro SZ jako prezident nepřijatelný; strana má prý svého kandidáta.
Stejně jako bude SZ možná hrát roli jazýčku na vahách při formování vlády, mohla by se jím stát i při volbě prezidenta - a to i v případě, že by skončila v opozici. Jestliže ve svém odporu vytrvá, bude v protiklausovské koalici s ČSSD a KSČM. Komunisté dávají najevo, že Klaus, kterého při minulé volbě podpořili, nesplnil jejich očekávání. A ČSSD dokonce přijala oficiální rezoluci, že zvolení Klause byla chyba a nejednota strany se při prezidentské volbě nesmí opakovat.
Vzestup zelených tak může být dobrou zprávou pro ODS, ale - paradoxně - špatnou zprávou pro jejího čestného předsedu. Povolební vyjednávání se mohou stát skutečným testem jednoty strany. Pokud totiž bude ODS v situaci, kdy by mohla vytvořit většinovou koalici s lidovci a SZ, bude si muset dobře rozmyslet, zda odmítne většinovou koalici, nebo zda de facto hodí Klause přes palubu.
Je přitom pravděpodobné, že Klaus udělá vše, aby blok stran, které jsou proti jeho znovuzvolení, nějak oslabil. Jednou cestou by například mohl být tlak na vytvoření velké koalice, v níž by ČSSD získala výměnou za slib umožnit zvolení Klause v roce 2008 post premiéra bez ohledu na to, zda skončí ve volbách první nebo druhá.
V ODS lze už nyní vysledovat ve vztazích k zeleným stopy schizofrenie. Zatímco stranické špičky tvrdí, že si dokáží spolupráci s nimi představit a zdržují se kritiky, z okolí prezidenta zaznívají na adresu zelených tvrdé odsudky. Například prezidentův poradce Michal Petřík SZ vykresluje jako novou levici, stojící nalevo od ČSSD. Je to pochopitelné. Zatímco v zájmu Klause je, aby se zelení do Sněmovny nedostali, v zájmu ODS je v tomto okamžiku pravý opak. Bez zelených je velmi pravděpodobné, že ČSSD a KSČM budou mít společně většinu poslaneckých křesel.
To by znamenalo, že by ODS byla ze hry, pokud by jí na pomoc nepřispěchal právě Klaus. Jeho snahy rozbít spolupráci ČSSD a KSČM tlakem na vytvoření velké koalice by byly v takové situaci mnohem věrohodnější, než kdyby byli ve Sněmovně zelení.
Už teď je tedy jasné, že SZ není špatnou zprávou jen pro ČSSD, které ubírá část voličů, ale i pro ODS, jejíž soudržnost může vážně narušit.

Foto popis|

O autorovi| Jiří Pehe (Autor je politolog)

Cinknutá zelená
Právo 
3.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 10 | autor: Jiří Hofman

Ring volný

V mariáši cinknutá karta znamená, že jeden hráč chce vyhrát hru podvodem. V politice jsou volby také hra o co nejlepší výsledek. Mám však velmi silný dojem, že Bursíkova Strana zelených má rozdáno mnoho poznačených karet.
Po cestě z Hradce Králové do Prahy jsem míjel dopravní nehodu v blízkosti reklamy Strany zelených, na které se usmíval její předseda a sděloval raněným: Váš hlas pro lepší kvalitu života. A to v místě, které už několik let blokují ekologové, protože nesouhlasí s dostavbou dálnice D11. V tu chvíli mě napadlo jediné: "Vskutku dobrá kvalita života na invalidním vozíku."
Příběh třetí: V letech 1995 až 1996 bylo zjištěno rozsáhlé poškození hráze přehrady Morávka průsakem vody. Ekologové okamžitě vyrazili s kampaní za zrušení této přehradní nádrže. Přitom argumentovali, že je nutné zachovat přírodní ráz krajiny a melandrující řeky Morávky. To vše bez ohledu na obce ležící pod poškozenou přehradní nádrží.
Příběh druhý: D47, LipníkOstrava. Množství opakovaně podaných, stejných námitek různých ekologických organizací, které tak neúměrně prodloužily přípravu a zahájení stavby D47 o roky. Důvod? Nedostatečná ochrana mravence travního, náhlý výskyt žabky kuňky a brouka páchníka v přilehlém mokřadu a další námitky proti územnímu rozhodnutí nebo stavebnímu povolení. O několik kilometrů dále se pod stejným úsměvem a stejným heslem šéfa zelených zabíjeli a mrzačili lidé při dopravních nehodách na konstrukčně a kapacitně nevyhovující souběžné silnici R48.
Po návštěvě tehdejšího předsedy Sněmovny Miloše Zemana a předsedy zemědělského výboru Jaroslava Palase začaly urychlené práce na stabilizaci přehradní hráze. Povodeň v roce 1997 hráz vydržela a zachránila tak mnoho obcí pod přehradou včetně FrýdkuMístku před záplavou. Nikdo z tehdejších ekologických aktivistů se pak ke svému tlaku na zrušení přehrady Morávka nepřiznal... Příběh poslední: Nechci chodit po horách s obavou, že mě zmrzačí chráněný smrk prožraný kůrovcem, jezdit po cestách, které byly bezpečné začátkem minulého století, žít ve městech, která se dusí dopravou, protože mají "zeleně" zablokovaný obchvat, bydlet u řeky, na které byla zrušena přehrada. Proto nemůžu věřit heslu "hlas pro novou kvalitu života" ani jeho hlasatelům hrajícím s cinknutou zelenou kartou.

O autorovi| Jiří Hofman (Autor je člen pracovní skupiny pro realizaci D47 a R48)

Zelení si budou brát půjčky na kampaň
Právo 
3.4.2006 | rubrika: Severní Morava a Slezsko | strana: 17 | autor: (kab)

OSTRAVA - Krajští kandidáti Strany zelených si budou brát půjčky, z nichž pak strana chce platit parlamentní předvolební kampaň v Moravskoslezském kraji. Potvrdila to Věra Jakubková (nez. za SZ), lídr kandidátky, s tím, že jediným příspěvkem na kampaň bude 200tisícová dotace z celorepublikové centrály SZ.
Jakubková zatím čeká na vyčíslení rozpočtu celé kampaně, proto dosud nesdělila, kolik jednotliví kandidáti budou přispívat. "Nechceme jít příliš vysoko. Kampaň bude spíše kontaktní, budeme chodit a vysvětlovat lidem náš program," dodala Jakubková.
Krajská mluvčí strany Simona Pavlicová tvrdí, že by například chtěli postupně legalizovat marihuanu, a také prosadit, aby mladí lidé mohli volit již od 16 let. Zelení rovněž slibují rozvoj řemesel, více pracovních míst spojených s údržbou zeleně či s pěstováním biopotravin. Slibují školství bez přijímacího řízení i poplatků. Vysoké školství by podle nich ale nemělo produkovat tolik ekonomů a důlních i strojírenských profesí, kterých je údajně v kraji nadbytek.
Zelení prozatím odmítají jakékoliv spekulace, s kým by chtěli uzavřít povolební koalici. Schůdná pro ně není jen verze koalice s KSČM. Na jejich kandidátce je 25 straníků a 17 nestraníků.

Regionální mutace| Právo - Severní Morava

Velká voda v tekutém světě
Právo 
1.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 14 | autor: Martin Hekrdla

Kdysi marxistický, dnes postmoderní britský sociolog polského původu Zygmunt Bauman možná ani netušil, jak příšerně konkrétní se stane metaforické jméno, které si nedávno zvolil pro naši dobu, pro nynější fázi vyspělých západních společností: tekutá modernita. Voda (H2O) v tom ani není; myslel to zhruba tak, že dřív mělo všechno ostré ohraničení. A že státy, společenské třídy, montážní linky, ideologie i umělecké žánry se nalézaly v pevném skupenství. Leč teď všecko teče: státy jsou propustné, třídy rozpustné a kapitál se šíří v tocích. Peníze tryskají z peněz v kašnách spekulací a bohatství prosakuje dolů.
Pokud jde o ideje, dodal bych, že kdekomu dneska takříkajíc šplouchá na maják. Ale velká voda, její ničivost horší požáru, je také -a u nás dnes především - po čertech skutečná. V povodí Dyje, Lužnice a Labe teď přímo řádí, zbavuje tisíce lidí (alespoň dočasně) domovů, jistot a občas i života. Navíc se tak v uplynulé dekádě děje v této zemi už potřetí (1997, 2002, 2006). A nikde v dohledu žádný lidovec, který by zodpovědně mohl říci Třikrát -a dost! Všichni jsme na toho tekutého recidivistu krátcí. Přerostl nás.
Samozřejmě, hledá se viník, správou toho kterého povodí počínaje a pádivým globálním oteplováním konče. Chtějí-li zelení vnášet svá "specifická" témata do diskuse, nyní mají jedinečnou příležitost. V naší nynější kampani, v níž jim sama příroda přitekla na pomoc.
Věděl bych, co napsat na billboardy: "Další velká voda není náhoda!" Je to naše dílo s velmi závažnými dopady. I když se najisto znovu najdou lidé, experti, ba i prezidenti, kteří jen mávnou rukou nad pouhými a prý odvěkými rozmary počasí. Ne! Úhrn 2578 počítačových simulací, které loni publikovali vědci z Oxfordu, dokládá, že dosavadní odhady vzestupu průměrné teploty Země do konce 21. století (1,4 až 5,8 stupně Celsia) byly chybné - půjde o 1,9 až 11,5 stupně. A jestliže výše koncentrace CO2 v atmosféře je za posledních 420 tisíc let dvakrát větší, než byla v kterémkoliv svém vzestupu po třech předchozích dobách ledových, pak je viníkem lidstvo. Kauce nám nepomůže, jde o život.
Ke všemu se průkazně zjistilo, že bohatší, vyspělejší a "šťastnější" severní polokoule se otepluje rychleji nežli jižní, že plocha arktických ledovců se zmenšila o 10 procent během 30 let (jejich tloušťky je méně o 40 procent) a do konce století se zmenší na polovinu. Důsledky budou brzy enormní; snížení odrazu slunečního záření, na čemž se ledovce podílejí z 80 procent, zvýšení hladiny oceánů a útlum života v jejich vodách.
Paradoxům se meze nekladou: od roku 1950 v důsledku globálního oteplování zeslábl o 20 procent teplý Golfský proud, což relativně krátkodobě může v Evropě způsobit jakousi "dobu ledovou", dlouhodobě pak čím dál pálivější katastrofu. Všechny tyto změny působí na nebývalou sezónní proměnlivost klimatu, hutné zimy i horká - anebo deštivá - léta.
Je stále jasnější, oč tu běží. O neschopnost jednoho živočišného druhu zastavit určitý umělý způsob své existence, svoji honbu za akumulací k životu nepotřebných artefaktů, své dohánění a předhánění, své výdělkářské toky, výtoky a splašky. Tekutou modernitu.
Ale zvláštní věc: šéf Strany zelených Martin Bursík tváří v tvář současné povodni napadl modernitu pevnou, ohraničenou, betonovou, regulující. "Nechte řekám jejich prostor," řekl. Pravda je to jen dílčí. Neboť až se tekutá modernita nadoraz vyřádí, hladina moří se zvedne o 8 metrů a tento svět - jako ta hříšná starozákonní města - "stane se jezerem", nikdo neodhadne, kudy se voda povalí. A kde vztyčit dům, zasadit strom a zplodit syna.

Foto popis|

KRÁTCE
Právo 
1.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 14 | autor: (red)

Komentátor Petr Uhl v souvislosti se svou kandidaturou do Poslanecké sněmovny za Stranu zelených přerušil na neurčito svůj pracovní poměr v redakci Práva.

Na televizní předvolební klání byly fronty
Právo 
1.4.2006 | rubrika: Zpravodajství z Čech | strana: 17 | autor: Ivan Blažek

V Plzni esemeskovou soutěž vyhrála ODS, zelení byli poslední * Václav Moravec si pochvaloval pozorné publikum

Až dvouhodinové fronty se stály ve čtvrtek večer v Plzni na televizní předvolební klání pěti politických stran.
Do plzeňského divadla Čas přilákal přímý přenos diskusního souboje regionálních politických lídrů ČSSD, ODS, KSČM, KDU-ČSL a zelených v pořadu Otázky Václava Moravce speciál tolik diváků, že na mnohé nezbylo místo.
S převahou vyhrál krajský lídr ODS Jiří Pospíšil. Z patnácti tisíc došlých SMS získal celých 51 procent. Druhé místo získala s 23 procenty hlasů Ivana Levá z KSČM, až třetí skončil s jedenácti procenty lídr ČSSD Václav Votava. Lidovci v čele s Jaroslavem Lobkowiczem dostali 7,6 procenta a Strana zelených s jedničkou Evu Tylovou sedm procent.
Votava jako jediný neskrýval nespokojenost. "Telefonní výsledek je pro mne zklamáním," řekl po skončení pořadu Právu. "Nevím, proč nevolali," podotkl na adresu členské základny ČSSD. "Možná šetřili na kampaň," dodal. Plzeňský šéf ČSSD Milan Chovanec má čtyři telefonní čísla, využil všechna. "Chci věřit tomu, že každý člen v kraji tu SMS poslal, otázkou je, jak to dopadlo ve zbytku republiky. Jsem z toho smutný," uvedl Chovanec.
Jiří Pospíšil mohl být spokojený: "Televizní hlasování beru jako vyjádření aktuální nálady, ale samozřejmě mě potěšilo." Výsledek kvitovala i Levá a s nadhledem jej přijal lídr lidovců Lobkowicz. "Máme čtyřicet tisíc členů, kdyby všichni hlasovali, tak jsem musel s převahou vyhrát. Máme ale hodně starších členů, kteří s těmi mobily neumějí zacházet," prohlásil s úsměvem. Zklamaně se netvářila ani poslední Eva Tylová: "Nejsem přímo z regionu a dostala jsem jen o něco méně hlasů než pan Lobkowicz, který je známou osobností."
Pro sociální demokraty může být útěchou jen několik dní starý průzkum agentury STEM, který má podstatně větší vypovídací hodnotu. Podle něj by ODS získala 26, ČSSD 23, KSČM 17, Strana zelených 13 a KDU-ČSL pět procent hlasů.

Vyprodáno

Před Divadlem Čas, které má kapacitu jen 150 míst, se srocovali lidé už před pátou odpoledne, do sálu se přitom začalo pouštět až o dvě hodiny později. "Čekal jsem od tři čtvrtě na pět," sděluje muž, který vážil cestu až ze sedmdesát kilometrů dalekých Horažďovic. "Nechtěl jsem riskovat, že se dovnitř nedostanu," vysvětluje. "Zajímá mě, jak diskuse probíhá, a také se chci pana Pospíšila zeptat, jak to Topolánek myslí s tou nocí dlouhých nožů." Jako první z politiků se v sále krátce po sedmé ukazuje Votava.
"Jestli mám trému? Asi jako každý." V osm večer začíná takzvané zahřívací kolo, které občas plyne až v lehce kabaretním duchu. "Vidíte, že na televizních obrazovkách už není taková legrace, jako když se to zkouší," komentuje dění v sále Václav Moravec.
Sranda končí s úderem deváté, kdy startuje přímý přenos. Ještě těsně před tím moderátor žádá diváky: "Byť je mi to žinantní, prosím, abyste lídrům při jejich nástupu tleskali." Je to zbytečné. Každá ze stran tu má své příznivce, kteří rádi povzbudí svého koně. Asi nejvíce o sobě dávají vědět fandové ODS, ale napomínat diváky musí Moravec jen jednou.
Debata plyne podle zavedeného scénáře, bez velkých vášní a invektiv. V něčem se lídři shodnou - kupříkladu v tom, že by se kvůli CzechTeku neměli přijímat zvláštní zákony. A v něčem ne. Příklad? Třeba policejní zásah na zmíněné technoparty.
22.32. Konec. Pán z Horažďovic se už na noc dlouhých nožů nezeptá. "Plzeň mě nadchla, bylo to fajn, překvapila mě vřelost publika," libuje si Moravec. S diskusí jsou spokojení i politici.
"Byla velmi korektní," konstatuje Pospíšil. To už technici rozebírají kulisy. Televizní předvolební cirkus se stěhuje. Za týden bude v Kladně.

Foto popis| Každý z diváků čtvrteční televizní debaty v Plzni musel projít důkladnou kontrolou.
Foto autor| Foto PRÁVO - Ivan Blažek

Regionální mutace| Právo - Střední Čechy

Klíč| Lobkowicz Jaroslav; KDU

Tři mandáty po volbách by byly naším úspěchem
Právo 
1.4.2006 | rubrika: Vysočina | strana: 18 | autor: Jiří Jíra

KANDIDÁT KDU-ČSL Z VYSOČINY PRO VOLBY DO POSLANECKÉ SNĚMOVNY JIŘÍ BLAŽEK ŘEKL PRÁVU:

* Kandidujete jako trojka za KDU-ČSL na Vysočině. Jaké regionální problémy připomínáte teď, v předvolebním období, voličům?

Těch problémů je celá řada, otázkou je, zda zdůrazňovat tyto problémy v souvislosti s volbami do Poslanecké sněmovny. Sněmovna by přece neměla řešit regionální problémy, ale spíše by měla vytvářet podmínky, aby dobře fungovaly zákony.

* Přesto kandidáti na konkrétní regionální problémy zpravidla v kampani upozorňují...

Ano, každý jsme odněkud, každý chceme napomoci k řešení konkrétních věcí. Jedním ze základních problémů je rozpočtové určení daní, to by se mělo změnit. Letošní zima ukázala, jak náročné je toto období na Vysočině, že je náročnější než v některých jiných částech země. Po zimě se ukazuje, že na Vysočině nebude dostatek finančních prostředků na opravy a údržby silnic, také v této oblasti je potřeba jinak řešit přerozdělení prostředků na kraj. A přímo v Pelhřimově, který je mi nejbližší, vidím problémy dva. Jednak je to dokončení obchvatu města, za druhé nemá město dostatečně zabezpečené seniory, chybí tady domov důchodců.

* S jakým volebním výsledkem chcete své priority prosazovat? Jaký výsledek bude úspěchem KDU-ČSL na Vysočině?

Úspěchem bude, když získáme na Vysočině tři mandáty.

* Po minulých volbách jste získali vregionu dva mandáty. Myslíte si, že rozšíření jejich počtu o jeden je reálné?

Z dosavadních průzkumů, jak je od agentur známe, vyplývá, že když budeme hodně pracovat, když budeme mít dostatečné argumenty pro voliče, je reálné získat tři mandáty. Tři mandáty by byly úspěchem.

* Do jaké míry může volební výsledek na Vysočině ovlivnit vzestup Strany zelených?

Může. My se však domníváme, že zelení nebudou brát hlasy nám, ale možná spíše sociální demokracii, možná ODS.

* Vy si tedy nemyslíte, že Strana zelených vezme hlasy lidovcům?

Myslet si a doufat jsou dvě rozdílné věci. My doufáme, že nám zelení hlasy nevezmou.

Foto popis|

Regionální mutace| Právo - Vysočina

V Modřicích se řeka dostala lidem do sklepů
Právo 
1.4.2006 | rubrika: Jižní Morava | strana: 18 | autor: Markéta Pudilová

Rodina si koupila dům a po roce ji vyplavila voda

Před zhruba rokem a půl si rodina Aggarwalových koupila v Modřicích u řeky zcela nový dům, v noci ze čtvrtka na pátek zažila nemilé překvapení - voda jim vytopila sklep, kde měli nábytek a zařízený pokoj.
"Museli jsme si objednat firmu, aby přijela a pomohla nám nábytek rozmontovat, škodu v tuto chvíli odhaduji na čtyřicet až padesát tisíc korun," uvedl muž. "Taky nejsem moc klidný, bydlím v Rajhradicích a voda nám už vytopila sklep," řekl Právu Radek Buncko z nábytkářské firmy.
Svratka se ale nezastavila pouze u Aggarwalových, vytopila sklep i jejich sousedům. "Mám dole dva metry vody, bojím se, že nám zničí rozvody. Ráno jsem byla na radnici, a teď čekám na pytle s pískem," svěřila se Právu sousedka. Modřická radnice v dopoledních hodinách ještě neměla pytle a musela čekat, až je dovezou. "Pytle došly, písek máme nachystaný," uvedl modřický místostarosta Ivan Doleček (SZ). "Čekala bych, že radnice bude lépe připravena," komentovala obyvatelka Modřic.
Ludmila Blaženková, která bydlí hned vedle, prý raději sklep zrušila. "Jakmile jen trochu stoupla voda, hned byl vytopený, tak jsem jej zaskládala a už jej nepoužívám. Teď jen doufám, že nebude moc pršet a voda se nedostane ke dveřím," podotkla Blaženková. Voda se dostala i do areálu místní firmy FK Brno Systems, podle pracovníka společnosti ale zatím žádné škody nenapáchala.
Podle místostarosty Dolečka funguje na radnici pracovní skupina, která má na starosti případné povodně. "V záloze jsou i hasiči. Pokud to ale jde, je podle statiků lepší vodu nečerpat," dodal Doleček. Proud vody by totiž mohl odplavovat hlínu u základů domu.

Foto popis| Rameno Svratky včera zaplavilo v Modřicích zahrádky a některým obyvatelům obce vyplavilo sklepy.
Foto autor| Foto PRÁVO - Markéta Pudilová

Regionální mutace| Právo - Jižní Morava

Příchod >zelených< do sněmovny je vlastně transfúzí staré krve
Haló noviny 
3.4.2006 | rubrika: Společnost, ekonomika, politika | strana: 7 | autor: Jaroslav KOJZAR

Rozhovor Haló novin s Jiřím Dolejšem, místopředsedou ÚV KSČM

* Na scénu se derou 'zelení'. Prý půjde o novou krev do sněmovny. Vidíte to také tak?

Zelení se opravdu tváří, že jsou alternativou všem, kterých už má volič z parlamentu plné zuby. A parlamentní strany jim to svou neschopností oslovit trochu jinak uvažující voliče tak trochu umožňují. Příchod 'zelených' by totiž byla do jisté míry i transfúze staré krve. Řada jejich kandidátů se už v politice a na půdě parlamentu pohybovala a zkušený matador je nepochybně i předseda strany Bursík jako bývalý ministr Tošovského vlády, který prošel řadou politických stran. Vedle recyklovaných politiků mají ale zelení na kandidátkách i jména, které jsou typickým lákadlem pro apolitické voliče. Např. na třetím místě pražské kandidátky je známý písničkář Jaroslav Hutka, lídrem hradecké kandidátky je známý aktivista z kausy CzechTek a chovatel koz Stanislav Penc. Zelení usilují o image neposkvrněných, přinášejících do politiky nový styl, kulturnost projevu a čisté ruce. V etické poušti české politiky plné hrubosti a nedůvěryhodnosti se jim tato karta může vyplácet, pokud volič uvěří, že jsou skutečně jiní. Znechucení nad nenaplněním představ o svobodné a demokratické společnosti je velké a volání občanů po změně v politice je pochopitelné. Udržet tento dojem slušnosti až do voleb jistě nebude pro zelené jednoduché.

* Konečně prý se do Poslanecké sněmovny dostane ekologický program. To ostatní strany žádný ekologický program neměly nebo nemají?

Samozřejmě že dnes už mají, i když tuto oblast v minulosti všechny hlavní ideologické směry (liberální, křesťanský a socialistický) zanedbávaly. Jiná věc ale je, jak ho dodržují a jak se chovají při hlasování u zákonů, které mají ekologický význam. Velmi rozporné bývá hlasování u zákonů o dálnicích a rychlostních silnicích, spory byly v uplynulé době např. u návrhu na zřízení území NATURA 2000 či u řešení podmínek pro odpadové hospodářství. Ratifikace úmluvy z dánského Aarhusu z roku 1998 garantující občanská práva v oblasti životního prostředí trvala českému parlamentu pět let a spory o nastavení práva občanů vyjadřovat se k velkým nebo škodlivým projektům se opakují dodnes.

Legislativní centrum Zeleného kruhu, volné asociace nevládních neziskových organizací působících v ochraně životního prostředí, každoročně provádí vyhodnocení hlasování ve prospěch životního prostředí. I když lze diskutovat o zvolené metodice, z hlasování jednoznačně vyplývá, že daleko nejhorší výsledek, a to v obou komorách parlamentu, má ODS.

Celkově pak platí, že by parlamentu prospělo, kdyby po volbách byla ekologická problematika více akcentována ve všech poslaneckých klubech, KSČM mluvící o rudozelených prioritách z toho nevyjímaje.

* A jde vůbec v jejich případě jen o ekologický program? Četl jsem totiž rozhovor s lídrem Martinem Bursíkem, a ten akcentoval úplně něco jiného než ekologii?

To je prosté. Pouhá ekologie v ČR nestačí na dostatečně silnou voličskou podporu, a tak se zelení snaží oslovit i další skupiny. A to jsou především volní liberální voliči z velkých měst, kteří zbyli po Unii svobody a také voliči, kteří se mohou odklonit od příliš konzervativní ODS. Strana zelených útočí i na liberální křídlo v ČSSD. Vzestup jejích preferencí je vlastně pohřební písní Evropským demokratům a dalším podobným projektům. Jejich jednoznačné vymezení vůči KSČM a velké koalici dává jasně najevo, jaké mají zadání. Přitom mají v programu i věci, které jako by přímo opsali z programu našeho - např. příspěvek na nájemné pro lidi, kterým výdaje na bydlení přesáhnou 30 % čistých příjmů, nástroje pro omezení černého trhu s nájemními byty, rozšíření pravomocí NKÚ jak na státní, tak na samosprávné prostředky. Blízko k našemu programu mají i v oblasti prosazování hodnot tolerance a multikulturního soužití, odmítání nacionalismu, rasismu a homofobie. Boj proti sociálnímu vyloučení a nespravedlivým životním podmínkám a přiměřené afirmativní akce (vyrovnávací) akce pro menšiny jsou i naším programem. Negativní vymezení zelených vůči tradičním rudým je charakteristické především pro východní část Evropy. Faktem ale je, že naši zelení nikdy jako strana přímo nepodpořili protikomunistické aktivity senátora Štětiny, který jako nestraník kandidoval za zelené. A také je fakt, že část elektorátu zelených je levicová, ta část, která je pro netradiční hodnoty, odmítá paternalismus a nacionalismus a hledá alternativu vůči současným komunistům i sociálním demokratům. Pro ideály postmateriálního 'life style' ale v ČR zatím není prostor příliš velký.

* Když si tak listuji jejich programem, zdá se mi, že v mnohých věcech nevědí, o čem mluví. Nezdá se vám to také tak?

Programový pel mel vlastně může být při působení na nevyhraněného a váhajícího voliče velmi účinný. Reálnost a konzistentnost předvolebních hesel promýšlí jen část voličstva - z druhé strany je pro současné zelené těžké zasadit svá témata do ucelenější koncepce. Neviděl bych tak kriticky fakt, že některá témata nejsou více rozpracovaná (pro malé mimoparlamentní strany to může být obtížné), větším problémem jsou věcné rozpory a konformismus s pravicovým konsensem. U některých návrhů není zřejmé, jak budou naplňovány - např. zvýšení pružnosti pracovního trhu při současné dobré ochraně těch kteří se ocitnou bez práce či ve znevýhodněné pozici. Sympatický cíl, ale určený pro bohaté země, jako jsou např. skandinávské státy, je zvýšení objemu naší oficiální rozvojové pomoci až na 0,7 % HND do r. 2015.

Populismem zavání cíl snížení věkové hranice pro aktivní volební právo při volbách do samospráv a parlamentu a při referendu z 18 na 16 let. Rozporně působí požadavek na ochranu zemědělství EU před konkurencí levných potravin z třetích zemí a současný požadavek odbourat evropský systém subvencí deformující ceny a rentabilitu v zemědělství.

Problém může způsobit přímá volba starostů a hejtmanů, která by narušila zastupitelský princip jejich práce. Také je třeba ujasnit, zda větší finační podpora kultury má jít z veřejných zdrojů a státních loterií a nebo z privátního sektoru. Diskutovat je ještě třeba i nad příliš rigorózním uplatňováním principu předběžné opatrností, např. při GMO (geneticky modifikované organismy) či nad tvrdostí nastavení evropského systému REACH (registrace, evaluace a autorizace chemických látek) a jeho zavádění v ČR. Na poslední jmenovaný problém se těžko hledá shoda i v naší rudozelené frakci GUE/NGL v Evropském parlamentu

* Znám trochu programy 'zelených' v zahraničí. Tam jsou orientování poněkud doleva. Bursíkova parta je však jednoznačně pravicová. Jak tedy chtějí získat nerozhodnuté voliče, když ti nerozhodnutí nechodí volit především proto, že ztratili naději na změny vedoucí sociálně přijatelným směrem?

Vedení strany sice odmítá pravolevé rozlišení, ale objektivně doprava ke KDU-ČSL a ODS míří. To ale neznamená, že strana jako celek je pravicová. Je opravdu pestrým konglomerátem středových liberálů i zelených radikálů a antiglobalistů, ať již mají blízko k ekosocialismu či k ekodiktatuře. To také vedlo v minulosti k mnoha vnitrostranickým sporům, které byly na loňském sjezdu pacifikovány a dočasně přemostěny vidinou volebního úspěchu. Současné vedení Strany zelených opravdu nelze podezírat z levičáctví. Orientace zelených v zahraničí je různá, v západní Evropě se však přikláněli spíše k reformní levici. Nejznámější je jejich vládní působení v rámci červenozelené koalici se sociálními demokraty v Německu. Také ve Francii byli ve vládě spolu se sociálními demokraty a komunisty v období 1997-2002, stejně jako v Itálii v období 19962001. Ve Finsku vládli zelení spolu se sociálními demokraty v období 1995-2003. V Dánsku pak tiše podporovali sociálnědemokratickou vládu ekosocialisté, stejně jako tak činili zezelenalí švédští postkomunisté. Loňský spor mezi zelenými nebyl jen mocenský, ale měl i programový charakter. Ideologové kolem Jakuba Patočky a Jana Beránka byli pacifikovaní jako nesnášenliví sektáři. Jejich představy o změně panujících politických poměrů směrem k neodemokracii a postimperialismu byly nejspíš pro mnohé lidi nesrozumitelné. Především by ale tyto představy byly nepřijatelné pro partnery zelených z ODS. ODS přitom ve sněmovních lavicích plní při hlasování o ekologické legislativě úlohu hlavního ropáka. ODS se asi nelíbí ani to, že zelení ve svém programu kritizují násilnou politiku USA ve světě a jsou spíše pro posílení EU a role OSN a pro nahrazení sil NATO v Evropě.

Je ale otázkou, zda by se u nás mohlo stát např. to, co v Austrálii. Tam při návštěvě prezidenta Bushe v parlamentu byli za kritické projevy během Bushova projevu vyvedeni z budovy dva senátoři za Stranu zelených a parlament musel být uzavřen veřejnosti.

* Pokud jde například o zdravotnictví či bydlení, hlásí zelení potřebu platit za návštěvu u lékaře a za léky, chtějí zrušit regulaci nájmů, a přemýšlejí o dalších represivních námětech, při čemž zájmů podnikatelské sféry se nedotýkají. Naopak. Vše směřují na jejich ochranu a vylepšení jejich postavení. Tím vlastně opisují program pravicových stran. Čeho se mohou voliči po volbách dočkat?

Máte pravdu, v neekologické části jejich programu lze nalézt určitý posun k liberálně konzervativní pravici a podléhání výše zmíněnému pravicovému konsensu.

Pod zelenou slupkou je obsah, který má být hrází proti 'rudému nebezpečí', ale který není moc k jídlu. Zvýšení účasti pacientů a tržní bytové prostředí patří mezi takové návrhy. Jejich představy o důchodové reformě také spíše pasují na bohatou společnost.

Chtějí nejen snížit stávající pojistné sazby na důchodové zabezpečení, ale částečně i systém privatizovat. Pojištěnec by mohl část povinného pojistného přesměrovat do komerčního pojištění tak, že by tříprocentní body ze sazby směřovaly do komerčního pojištění a ještě by sem měl pojištěnec dodat ze svých vlastních úspor. To jsou návrhy velmi blízké pojetí KDU-ČSL. Problémem je i návrh zákazu topení uhlím, což může mít negativní dopad na některé důchodcovské domácnosti. Celkově hrozí modro - černo -zelená koalice, což by pro neprivilegované občany byla nejhorší vládní konstelace od dob Klausovy vlády.

* Umíte si představit, jak budou zelení zabezpečovat inzerovaný tlak na nadnárodní monopoly k dodržování lidských práv a k ochraně životního prostředí?

Zelení chtějí na nadnárodní formy působit tlakem veřejného mínění a občanské společnosti. A dlužno říci, že jsou na tomto poli profesionálové. KSČM netrpí jako konzervativní strany fóbií vůči nevládním organizacím, které dnes v rostoucí míře narušující tradiční hájemství reprezentativní demokracie. Chápe občanskou společnost jako potřebný pilíř demokracie a aktivně se zapojuje i do alterglobalizačního hnutí. Jeho síťové struktury skutečně mohou mít nemalý vliv. Mezi programovými návrhy KSČM lze nalézt i známou Tobinovu daň, která má být uvalena na spekulativní pohyb mezinárodního kapitálu. Je třeba se ale mít velmi na pozoru, jaké strategické zájmy a konkurenční hry se skrývají za některými iniciativami. Nepřekvapí, když konkurence energetických gigantů se halí do ekologického hávu nebo když humanitárně orientované organizace se zaměřují jednostranně a vlastně slouží dvojímu humanitárnímu metru uplatňovanému spíše podle velmocenského klíče. Takže maximální objektivita a analýza podle principu 'cui bono' je vždy na místě. Objektivně by asi narůstal rozpor mezi ekologisty z různých iniciativ a vládní reprezentací zelených, kteří by si nechtěli rozhněvat své pravicové koaliční partnery.

* V jejich ekonomickém programu je mnoho velmi diskusních myšlenek. Mám na mysli například revitalizaci starých průmyslových areálů s využitím evropských fondů, zrušení povinnosti platby minimální daně pro živnostníky, odklon od uhlí a ropy. Co vy tomu jako ekonom říkáte?

Vprogramu zelených se v jeho obecné podobě jistě najdou styčné body i s naším ekonomickým programem. Také my jsme pro zjednodušení podmínek pro podnikání, pro úspory ve veřejné správě a omezení byrokracie, nebo např. v dopravě pro rozvoj železnice a kombinované dopravy či pro zlepšení dopravní obslužnosti v regionech. Lepší využití evropských fondů, třeba i na revitalizace starých areálů (tzv. brown fields), je také jistě správná myšlenka. Lze diskutovat i nastavení nezdaněných paušálů aminimální daně. V řadě podstatných věcí se ale neshodneme.

Zelení navrhují další snížení výběru daní (na 35 % HDP), což by mohlo ohrozit základní funkce státu. Valorizací daňových pásem chtějí snížit daňovou progresi. Snížení odvodů na sociální a zdravotní pojištění je také nepřijatelné, protože by vytvářelo tlak na privatizaci těchto systémů.

Odmítají rovnou daň ODS, ale tu už kromě ODS samotné odmítá každý. Pokud jde o ekologicky významnou oblast energetiky, obávám se, že ne vše je v programu zelených promyšlené. Především se lišíme v názoru na jadernou energetiku. Předseda Bursík poněkud tlumí militantní postoj 'jihočeských matek' proti jadernému programu, přesto ale na jádro nelze rezignovat. Ani snížení energetické náročnosti, ani růst podílu alternativních energií neumožní zcela zastavit výrobu jaderné energie. Samozřejmě s přihlédnutím k požadavkům bezpečnosti, transparentního vyhledání úložiště vyhořelého paliva a i k potřebě různých programů pro území v okolí těchto elektráren. Pokud jde o odklon od fosilních paliv, tedy od uhlí a ropy, jde o poměrně složitou záležitost. Pravdou je, že v dlouhodobějším horizontu půjde o nutnost a že by mělo také dostat přednost neenergetické využití těchto surovin. Jejich spotřeba pro výrobu elektrické energie a do spalovacích motorů ale bude ještě dlouho významná. Využít plynu k přechodu od uhlí k alternativním zdrojům nemusí být vzhledem k situaci na trhu s plynem tak jednoduché. S tím souvisí i problém prolomení územně ekologických limitů těžby hnědého uhlí. V určité dílčí a postupné podobě ho asi ještě nelze vyloučit, důležité ale je, že jen tak, aby současně probíhala nezbytná konverze, pokud jde o energetická média i o zaměstnanost v regionu. Otázkou je také podpora tzv. zelené elektřiny, která vyžaduje její přesnou identifikaci. Rovněž se neshodneme v názoru na privatizaci ČEZ a v tom, že konkurenční prostředí na evropském energetickém trhu je samospasitelné.

* Čtu tady i myšlenku, že zelení jsou proti vyvlastňování soukromých pozemků, ale co když z hlediska veřejného zájmu, tedy při stavbě dálnice podle varianty ekologických organizací, to bude nutné (například taková situace nastala ve východních či severních Čechách). Co myslíte, že v té chvíli udělají?

Ekologii lze také přiřadit k veřejným zájmům, a ty nelze prosazovat bez určité celospolečenské regulace. V tom by se měli zelení lišit od ODS, která řešení ekologických problémů nechává na iniciativě vlastníků a spontaneitě trhu. Právě proto bývají zelení ve vyspělých zemích bližší spíše levici. A právě tady se projevuje určitá programová rozplizlost a nejasnost našich zelených, protože nejde současně absolutně hájit nedotknutelnost vlastnictví i veřejné zájmy. Pragmaticky zaměřený boj proti vyvlastňování pozemků může nahrávat spekulacím s pozemky u tzv. liniových staveb. Také to je nástroj některých zelených iniciativ v boji proti stavbě kritizovaných komunikací. Zákonem upravené vyvlastňování určuje pro tento boj pravidla. Co je podstatné, je jasné vymezení veřejného zájmu a samozřejmě i odpovídající ocenění vyvlastněných pozemků. Jistá míra prosazování veřejného zájmu je všude na světě a není v rozporu s ústavním principem ochrany vlastnických práv.

Foto autor| FOTO - HALÓ NOVINY/JIŘÍ RŮŽIČKA

Foto popis| Poslanci K. Konečná a J. Dolejš (oba KSČM)

Paměť národa ano, ale nikoli zkreslená
Haló noviny 
3.4.2006 | rubrika: SPOLEČNOST, EKONOMIKA, POLITIKA | strana: 8 | autor: Zdenek ŽALUD

Na okraj publicistického pořadu ČT

Veřejnoprávní televize na druhém programu v pořadu Ta naše povaha česká dala průchod názorům několika vybraných občanů na případ bratří Mašínů. V úvodu ředitel agentury STEM Hartl uvedl, že česká společnost v pohledu na činy bratří Mašínů je rozdělena. Podle výzkumu této agentury 15 % občanů souhlasí s jejich vražděním údajných nepřátel, 55 % je proti takovému způsobu boje a 30 % dotázaných se v tom nedovede orientovat. Při úctě k předkládaným číslům by v pořadu měl být dán adekvátní prostor lidem, kteří zastávají většinový názor. Leč nestalo se tak. Z vystoupení většiny pozvaných bylo zřejmé, výsledný dojem (nebylo to cílem?) měl vyznít ve prospěch těchto šestinásobných vrahů.
Konečně co se dalo čekat od senátora Štětiny (strana zelených), který svůj zuřivý antikomunismus prezentuje, jak se říká >na všech frontách<. Ve svém vystoupení také neopomněl zdůraznit, že >revoluce z roku 1989< je 'nedodělaná'. Můžeme se tedy domnívat, že je to proto, neboť představitelé minulého režimu se nevěšeli na kandelábrech? K bratrům Mašínům zelený pan Štětina zaujal zvláštní shovívavý postoj. Udělali totiž to, čeho většina lidí nebyla schopna. V tomto směru má asi pravdu, neboť proříznout hrdlo omráčenému a pohybu neschopnému esenbákovi by slušný člověk zřejmě nedokázal. Advokát a publicista Milan Hulík oceňoval, že vzali zbraně (Mašínové) a šli do toho. Proto má být konečně jasně řečeno, zda jsou zabijáci nebo osvoboditelé. O jaké jasno mělo asi jít, vyplynulo ze slov podplukovníka Eduarda Stehlíka z Vojenského historického ústavu ČA, který mj. prohlásil, že pohled na Mašíny byl deformován komunistickou propagandou. V pořadu padla i slova o tzv. Paměti národa. Tento institut má prý vzniknout z iniciativy Senátu. Což by byl úmysl chvályhodný, kdyby společenským zadáním nebylo jednostranné očerňování éry budování socialismu, což se týká i ostrahy státní hranice od osvobození Československa po roce 1945 až do konce let osmdesátých. >Pamětníci<, lidé převážně mladí, instalují nový televizní seriál s neskrývaným úmyslem, totiž poukazovat na zvrhlost obránců hranic bez ohledu na fakta - nebo, lépe řečeno s ohledem na fakta vyhovující. Čili - glorifikace tak zvaného třetího odboje.
Hrdiny smutných postav takového odboje mají např. být krvaví bratří Mašínové. Ti přece absolvovali >cestu ke svobodě< oslavovanou historiky a publicisty například typu pana Milana Kuchty, Jana Skřivánka nebo Martina Maděry, kteří se vydali po jejich stopách.
Na tuto nestoudnou glorifikaci velice pádně odpověděl předseda občanského sdružení Klub českého pohraničí ing. Karel Janda, když zdůraznil, že tento Klub vidí paměť národa nikoliv v heroizaci vrahů, ale v chápání širších souvislostí a ne v matení pojmů o zrůdnosti režimu, který mnoha lidem vrátil lidskou důstojnost. Tato slova, řečená na obrazovce (širší výklad se do režie zřejmě nehodil) znamenají, že nelze přehlédnout významnou fázi budování českého pohraničí, boj se zbytky ordnérských band, obnovování životně důležitých struktur včetně skutečnosti, že vedle >zlatokopů< do nesnadných, lze říci i nejistých nových počátků přicházeli lidé zcela poctiví s jediným cílem odstranit pozůstatky násilné germanizace a učinit z příhraničních oblastí pevnou součást nového československého státu. Což se tenkrát podařilo. Nejednu světlou stránku do této doby vepsali i příslušníci pohotovostních útvarů SNB a později i Pohraniční stráž. V takto pojaté Paměti národa by měly mít své místo i životní jistoty občanů, jejich bydlení a zaměstnání a také ochrana naší přírody.
Nejde ovšem o Mašíny či únosce dětí ve školním autobusu, o nichž jsme již čtenáře informovali. Jde o úctu k faktům. Již z antických dob pochází úsloví - Historia magistra vitae, nebo-li historie je učitelkou života. Je to vědecká disciplína jako medicína nebo kvantová fyzika - možná s tím rozdílem, že špatná interpretace nebo dokonce falšování dějin nemá okamžité a drsné důsledky jako třeba omyly v medicině, ale zato přináší škody vleklé a dlouhodobé zejména v myslích lidí a mladé generace obzvlášť. Historie se samozřejmě může stát i kolbištěm politických střetů. Jsme toho svědky již dlouho a v tomto čase takové tendence stoupají. Žel z mnoha stran je to boj velice nečestný, spoléhající na deformaci myšlení vyvolanou ideologickým masírováním národa od převážné části sdělovacích prostředků. Současná mladá, ba i střední generace, která složité období padesátých let neprožila, je snadným terčem.
Historik má samozřejmě právo na vlastní soudy. Jinak hodnotili určité výseky z dějin Josef Pekař, jinak Zdeněk Nejedlý nebo T. G. Masaryk. Byli to však vynikající vědci, k jejichž etice patřila úcta k faktům, nikoliv jen k těm, které se momentálně hodí do krámu. Bohužel, právě takový přístup k minulosti a historii zvolili někteří politici a jak jinak i jejich věrní posluhové z řad tzv. investigativních moderátorů a žurnalistů předhánějících se v tom, kdo hodí větší špínu na nedávnou minulost a na její protagonisty.
Jenže ta skutečná pravda se nakonec umlčet nedá. Ani o Mašínech, ani o Bareších. A ani o >moudrých< prorocích 'demokracie', v níž se skutečnosti obracejí naruby - k velké škodě historie, obecné morálky i zdravého úsudku.
Tyto vlastnosti slušných lidí současná programová skladba veřejnoprávní televize, bohužel, příliš nerespektuje. Viz např. >dokumentární<(?) seriál Příběhy železné opony. Ve dvanáctém pokračování tohoto pořadu na ČT 1 anoncované s titulkem >Chytněte ty Zátopky< a odvysílaném 20. března dominuje opět snaha heroizovat vrahy Mašíny. A jak jinak než zamlčováním faktů či zkreslování skutečnosti. O přepadu auta, kdy bratří Mašínové zastřelili pokladníka Rošického a uloupili jím převáženou několika statisícovou hotovost na výplaty zaměstnanců pořad uvádí, že dotyčný byl ozbrojen. O uloupených penězích a skutečnosti, že neozbrojený pokladník se při přepadu nijak nebránil autor, jinak již známý přepisovač historie a zkreslovač faktů, redaktor MF Dnes Luděk Navara mlčí.
Také při zmínce o zapalování družstevních stohů, neuvádí fakt, že Mašínové pálili na lidi, kteří přijížděli na místo požáru a bezbrannému Leciánovi vystřelili oko. Tato fakta se panu Navarovi do jeho scénářů pochopitelně nehodí. Je to tedy dokumentární cyklus, jak uvádí ČT nebo snůška vybraných a naruby vyprávěných příběhů se zjevnou tendencí očerňovat a kriminalizovat minulost? *

Foto popis|

Klíč| Štětina Jaromír; Senát; SZ senát

Levá: Bytovou výstavbu by měl organizovat stát
Haló noviny 
1.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: (ma)

PLZEŇ - Jak by řešili nejpalčivější problémy lídři kandidátek v Plzeňském kraji? To se mohli dozvědět diváci čtvrtečního pořadu České televize Otázky Václava Moravce speciál, který se odehrál v plzeňském divadle Čas.
Zajímavá diskuse se rozběhla asi hodinu před začátkem přímého přenosu, kdy se debatovalo >na zkoušku<. Na otázku, jak by řešili zbytečné předražování státních zakázek, odpověděl lídr ČSSD Václav Votava ve smyslu, >po volbách to zlepšíme<, na což reagoval moderátor otázkou, proč tedy tak neučinili, když na to měli poslední čtyři roky, kdy jsou u moci. Lídr ODS Jiří Pospíšil by situaci řešil zveřejňováním všech veřejných zakázek na internetu. Jednička kandidátky KSČM Ivana Levá soudí, že cena veřejných zakázek by měla být nižší než obdobných v soukromé sféře. Odůvodnila to tím, že firma, která dostane zakázku financovanou z veřejných peněz, dostane zaplaceno vždy. Naopak taková jistota u zakázek pro soukromé firmy zdaleka není. Pochybnosti nad tím, zda je stát schopen si uhlídat oprávněnost vícenákladů vzniklých během realizace veřejných zakázek, vyjádřil lidovecký lídr Jaroslav Lobkowicz. V této souvislosti naznačil, že cena opravy Valdštejnské zahrady ve výši 80 mil. Kč byla příliš vysoká.
Jedním z hlavních témat diskuse přímého přenosu bylo bydlení. Podle Levé by k jeho větší dostupnosti přispělo, kdyby výstavbu bytů organizoval stát. Tím by klesla cena, protože stát nemusí na rozdíl od soukromých firem generovat zisk. ODS by prosazovala zrušení Státního fondu rozvoje bydlení. Místo toho by zvýšila státní podporu hypoték a stavebního spoření. Jak velké by bylo, ale přes naléhání moderátora odmítl Pospíšil uvést. Strana zelených chce podle své líderky Evy Tylové zavést tržní nájemné již do pěti let. Záměr lidovců je stotisícovými částkami podporovat výstavbu bydlení, ale jen pro mladé do 35 let věku. Jeden z diváků upozornil na problematické pasáže programu Strany zelených a obrátil se na případné koaliční partnery s otázkou, kam by byli ochotni ustoupit požadavkům této strany. Zástupce ČSSD uvedl, že zelenými požadovaný zákaz topení uhlím v domácnostech, který by měl platit od r. 2010, je problematický a případná koaliční dohoda by musela být kompromisem. Lídr KDU-ČSL vyjádřil obavy z nestability zelených poukazem na rozdílnost vůdčích osobností, jako příklad uvedl pravicověji orientovaného Martina Bursíka a levicovějšího Petra Uhla. Zástupkyně SZ doplnila, že požadovaný zákaz topení uhlím by se nevztahoval na modernizované uhelné elektrárny.
V telefonickém hlasování diváků zvítězil s 51,3 % zástupce ODS, na 2. místě s 23 % se umístila Levá, třetí byl Votava s 11,1 %, pak lidovec se 7,6 % a Tylová se 7 %.

Klíč| krajské volby; Lobkowicz Jaroslav; KDU

Levice vyzvala Chiraka: Nevyhlašujte sporný zákon!
Haló noviny 
1.4.2006 | rubrika: Ze světa | strana: 6 | autor: (čtk)

PAŘÍŽ - Francouzské levicové strany včera jednotně vyzvaly prezidenta Jacquesa Chiraka, aby nevyhlašoval platnost zákona o smlouvě prvního zaměstnání (CPE), proti které v celé zemi vládne široký a vytrvalý odpor.
V prohlášení přijatém na schůzi v budově Národního shromáždění zároveň vyzvaly Francouze k účasti na úterních nových protestních akcích proti CPE. Prezident měl své rozhodnutí ohlásit včera večer v televizi. Očekávalo se však, že se přikloní k rychlému vyhlášení platnosti zákona, protože opak by mohl vést k demisi předsedy vlády Dominiqua de Villepina, který CPE prosadil a vehementně bránil za Chirakovy podpory. Včerejší francouzský tisk se shodl, že předpokládané vyhlášení platnosti zákona dál zostří už tak dost výbušnou situaci ve Francii.
Společné prohlášení levice Chiraka vyzývá, aby CPE stáhl a dal podnět k novému parlamentnímu jednání (o možnostech snížení nezaměstnanosti mladých lidi). >Vyhlásit ji (smlouvu) by byla nepřijatelná ukázka síly,< uvádí se v dokumentu. Schůzky se zúčastnili vedoucí představitelé 10 levicových stran a organizací včetně socialistů, komunistů a Zelených. Zavedení CPE dala ve čtvrtek bez výhrad zelenou Ústavní rada, která v ní neshledala porušení ústavních zásad. Novou normu u ní napadli socialisté. CPE, která je určena pro lidi do 26 let, předpokládá velmi dlouhou - dvouletou - zkušební lhůtu, během níž bude možné propuštění bez udání důvodu.

Krátce z politiky
Aha! 
1.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 4 | autor: (ČTK, np)

* Dluh ČR vzrostl

PRAHA (ČTK) - Zahraniční dluh České republiky se loni zvýšil o 114 miliard korun na 1,126 bilionu korun. Schodek investiční pozice Česka vůči zahraničí se ve 4. čtvrtletí zvýšil na 856,7 miliardy Kč.

* Přišla o klienty

PRAHA (ČTK) - Všeobecná zdravotní pojišťovna doplácí na nucenou správu ztrátou velké části klientů. Ve srovnání s první čtvrtinou roku 2005 přišla letos ve stejném období o šestinásobné množství pojištěnců.

* Zelení prosazují

PRAHA (ČTK) - Memorandum o spolupráci v dopravě podepsali včera v Praze zástupci českých, německých a rakouských zelených. Na úrovni EU chtějí společně hájit přesun kamionové dopravy na železnici.

* Stíhání zrušeno

BRNO (ČTK) - Místostarosta brněnské městské části Brno-Černovice Jiří Houdek (ČSSD) již není trestně stíhaný kvůli braní úplatků. Státní zastupitelství z části vyhovělo jeho stížnosti a jeho stíhání zrušilo.

* Schválili pomoc

PRAHA (ČTK) - Vláda schválila na pomoc obcím, které zasáhly povodně, celkem dostanou 380 milionů korun. Peníze půjdou například na nákup mobilních obydlí či rekonstrukce cest.

* Klaus vetoval

PRAHA (ČTK) - Prezident Václav Klaus vrátil sněmovně zákon o nemocenském pojištění, podle něhož by v prvních dvou týdnech nemoci měli nemocenskou lidem místo státu vyplácet zaměstnavatelé. Klaus to považuje za velký omyl.

* Strany zbohatly

PRAHA - Politické strany loni opět bohatly. Od státu dostaly bezmála 450 milionů korun. ODS získala 175 milionů především díky zastupitelům v krajích. Je to o 66 milionů víc než ČSSD. Komunisté dostali 90 a lidovci 59 milionů.

ODPOVĚĎ
Euro 
3.4.2006 | rubrika: Dopisy | strana: 6 | autor: JAKUB PATOČKA

(Bomba jménem Patočka, EURO 12/2006) Čestmír Klos v článku nazvaném Bomba jménem Patočka napsal: "Kdyby Patočka cítil alespoň elementární míru slušnosti, vystupoval by se svou kritikou jako představitel zcela jiného politického subjektu, který mezitím založil." Je to věta nepravdivá. Ze Strany zelených jsem vystoupil 1. září 2005, od té doby se v žádném politickém subjektu neangažuji, rediguji Literární noviny a střežím si pozici novináře nezávislého na jakékoli politické struktuře. Nedávno vzniklé politické hnutí Zelení sice pokládám za poctivějšího nositele zelené politiky než Stranu zelených, ale před ní dávám přednost asi třem další stranám včetně dvou parlamentních. Navzdory jiné Klosově nepravdivé sugesci komunisté nejsou jednou z nich. Klosův výmysl pokládám za nízkou snahu obejít argumenty, jimiž v rozhovoru pro Právo upozorňuji voliče, že současná Strana zelených není z hledisek ekologických ani z hlediska kvality politické kultury dobrou volbou.

Foto autor| FOTO: archiv, Jan Hrouda, Martin Pinkas

O autorovi| JAKUB PATOČKA, šéfredaktor Literárních novin

Natvrdo, nebo naměkko?
Euro 
3.4.2006 | rubrika: Palubní deník | strana: 12

KAPITOLA XXII

Ciryl a Cyril * Myslel to upřímně * Železný a zelení

CIRYL A CYRIL

Na internetových stránkách ČSSD je seznam funkcionářů stranických odborných komisí. V rámci takzvaného sociálního komplexu je zde jako místopředseda uveden bývalý šéf hornických odborů a nynější poslanec Cyril Zapletal, lídr volební kandidátky v Libereckém kraji (zde psán jako "Ciryl" s kontaktní internetovou adresou ciryl.zapletal@kaskady. cz). Ve stejné podobě je zapsán i jako šéf pracovně-právního týmu. Sociálnědemokratičtí odborníci opět ukázali svou typickou tvář - tam, kde by měli být tvrdí, jsou měkcí, a kde by měli být měkcí, jsou tvrdí.

MYSLEL TO UPŘÍMNĚ

Rádo se stalo. Touto nikoli nestrannou větičkou, pronesenou s úsměvem, vyprovodil minulou středu místopředseda pražského městského soudu Luboš Vlasák na cestu do vazby podnikatelku Libuši Barkovou. Dost možná ho k tomu vyprovokovala obžalovaná, když mu před eskortací vmetla do tváře: "Tak pěkně děkuju, na shledanou." Jenže co si může dovolit souzený, je zapovězeno soudci. Vlasák měl nanejvýš odvětit neutrálním "na shledanou", ironického vtípku se měl zdržet. Kdo však sledoval celý proces i to, co mu předcházelo, nemohl být upřímnou tečkou pana soudce překvapen.
Nepatřičnými emocemi a podivnými postupy ze strany justice se to totiž v přístupu justice ke kauze Barková jen hemží. Soud se třeba už počátkem února dozvěděl, že podnikatelka bude do 11. března v zahraničí, a že tudíž nemůže proběhnout líčení svolané na 15. únor. Mávl nad tím rukou. Poprask nastal až po článku MF Dnes z 13. března, naznačujícím možné setrvání obžalované v Dominikánské republice. Co na tom, že se mezitím Barková - jako vždy předtím - v termínu vrátila! Soudkyně Marie Marková jí blamáž spočetla i s úroky: Žádala vrátit pas a složit osmimilionovou kauci za to, že odjela bez vědomí soudu. Kdo ale nakonec ve středu k soudu nepřišel, nebyla Barková, nýbrž doktorka Marková. Údajně onemocněla a místo ní soudil její nadřízený Vlasák. Hned při zahájení líčení nenechal svým urválkovsky neurvalým stylem nikoho na pochybách, že se na sličné blondýnce vyřádí. Slízla to i Marková. "Paní doktorka udělala chybu, protože kdyby měla postupovat přísně podle trestního řádu, musela by po zjištění, že paní obžalovaná Barková opustila území republiky, ihned vydat příkaz k zatčení. Pak by měla paní Barková čtyřiadvacet hodin na návrat, protože taková je lhůta, dokdy má soud rozhodnout o uvalení vazby," hřímal. Vlasák málem umlčel i protestujícího obhájce Lžičaře. Ještě efektnější figuru ovšem předvedl, když Barkovou v síni podrobil výslechu, aby její odpovědi porovnal s anonymem doručeným čtvrt hodiny před líčením, podle kterého podnikatelka koupila nemovitost v Karibiku. Ejhle, obava z útěku byla na světě a vazbě nic nestálo v cestě. Přísnost musí bejt. Možná Barková spáchala pojišťovací podvod, možná nespáchala. Počínání soudců však nesmí ani náznakem připomínat mstu. Mimochodem - ta karibická nemovitost má být v sousedství domu showbyznysmena Františka Janečka. Kdyby soud čirou náhodou napadlo předvolat ho k svědectví, bude to marné. V místě nefungují telefony, tvrdí Janečkovi blízcí.

ŽELEZNÝ A ZELENÍ

Má to ale europoslanec a předseda Nezávislých demokratů Vladimír Železný v těchto dnech starosti. Místo aby jako bývalý znojemský senátor a patriot pomáhal u rozvodněné Dyje svým někdejším voličům stavět hráze z pytlů s pískem nebo vynášet nábytek ze zatopených domů, naznačil, že české volební průzkumy jsou ovlivněny korupcí. Emisar jedné z největších výzkumných agentur si mu prý řekl o statisícový úplatek, za což nabízel vylepšení preferencí jeho partaje. Cena procentního bodu měla být podle Železného půl milionu korun. O jakou agenturu šlo, ovšem europoslanec odmítl prozradit. Baví se tudíž vypouštěním mlhy, která je seriózním vyšetřovatelům pro svou neuchopitelnost k ničemu. Jako zkušený televizní profesionál měl Železný na zmíněnou schůzku vzít s sebou malou kameru s mikrofonem a rozhovor s emisarem agentury natočit. Protože kde je napsáno, že manažeři těchto agentur nemají rádi peníze? Ale nezávislý Železný je zřejmě nezávislý i na důkazech.
Půjde-li volební kampaň dál v dosavadním stylu, vsaďme se, že některý politik obviní Stranu zelených, že klíčový průzkum, který jim přisoudil více než pět procent preferencí, zaplatili Bursíkovi sponzoři.

Foto autor| ILUSTRACE: Ri. Co

Poslední výkřik
Euro 
3.4.2006 | rubrika: Euro Light | strana: 79 | autor: TOMÁŠ POHANKA

Mini Cooper

Parková verze osvěžila image vozu, aniž ubrala na radosti z jízdy

Demokratické volby jsou ta největší pakárna na světě. Kdyby podle nich fungovaly automobilky, po uvedení modelu by se ve vývojovém oddělení nic nedělo, načež by výrobce přišel s minimálně tříletou obhajobou dosavadního hlubokého myšlenkového i technologického posunu. Naštěstí se tak automobilky nechovají, jelikož potřebují vydělávat. Jedna z britských odnoží BMW, značka Mini, tak mohla jako rozloučení se současným modelem prezentovat tři atraktivní variace: Mini Seven, Mini Park Lane a Mini Checkmate.
I když se příchod nové generace Mini blíží s neúprosností další zimy, současný vůz stále ještě neztratil ani vlásek z původní přitažlivosti. Podsaditá karoserie pevně přitisknutá k zemi vypadá stejně k nakousnutí jako dříve a interiér, v němž na poli designu hrají hlavní roli kruhové budíky přístrojů a podobně tvarované výdechy klimatizace, působí neméně trvanlivě. Nic z toho se ale nevyrovná skvostně nízko posazeným sedačkám a volantu s mohutným věncem, jehož dotek vyvolává nevratnou doživotní závislost na asfaltu. A to je přesně důvod, proč Mini existuje.
Jistě, můžete s ním popojíždět po městě a skuhrat nad tvrdším podvozkem. Lze s ním parkovat před multikinem a tvářit se, že jste si právě před patnácti minutami koupili nejnovější fén od Philipa Starka. A lze s ním částečně vzývat i Stranu zelených (přece jen to je malý vůz relativně ohleduplný k životnímu prostředí). Pokud ale nevyjedete na pořádně zakroucenou okresku, jeho podstatu nikdy nepochopíte. Přestože se lidé od BMW v rámci chytré produktové kampaně snaží Mini prodat především jako módní značku, jejich produkt má mnohem víc co nabídnout.
Hlavní výhodou Mini je skutečnost, že k tomu, abyste se již po třech stech metrech za volantem začali usmívat, nepotřebujete ani drtivý výkon, ani dech beroucí informace o akceleraci nebo maximální rychlosti. Stačí verze Cooper s šestnáctistovkou o výkonu 115 koní. I když totiž neomdlíte ze zrychlení na stovku za 9,1 vteřiny, první seznámení s plynovým pedálem vám přinese víc zábavy než celoroční vysílání všech českých televizních kanálů dohromady. Zurčivý zvuk motoru svolného k vytáčení přitom představuje v porovnání s tím, co následuje, pouze skromnou předehru.
Základem úspěchu Mini na silnici je cit. Prostřednictvím volantu se k vám dostávají detailní informace o povrchu vozovky a jeho změnách, o přesném natočení kol i o tom, zda ztrácejí nebo neztrácejí přilnavost. A nepotřebujete ani kontrolku trakce nebo stability, ačkoliv ty zrovna verze Park Lane obsahuje. Tuhá karoserie s koly umístěnými v rozích se na povel nadšeně vrhá do zatáček a bez sebemenšího náznaku nejistoty se jimi prosmýkává, takže si na následující rovince nelámete hlavu nad nedostatečným zrychlením, ale těšíte se na příští výzvu. Dokonce i na sněhu, kterého bylo donedávna až příliš, si užíváte plnou kontrolu nad automobilem, aniž by klouzání při změnách směru mělo negativní vliv na vaše nervy. Spíše naopak.
To, že Mini stále stojí za svezení, ovšem není zvláště objevné. Otázka by spíše měla znít, zda má co nabídnout verze Park Lane. Paket, který k základní ceně Cooperu ve výši 530 tisíc korun přidává dalších 120 tisíc, zahrnuje sportovní sedačky, automatickou klimatizaci, přehrávač kompaktních disků, kontrolu stability a trakce a zejména spoustu imageových drobností typu zadního spoileru na střeše, bíle zbarvených blinkrů či chromovaných doplňků zvnějšku i uvnitř. Nic z toho pochopitelně nenapraví slabiny Mini v podobě ukrutně malého kufru (dle osvědčené zkoušky týdeníku EURO vyhovujícímu převozu dvou bas piv) a represivního vztahu k cestujícím na zadních sedadlech. Většina z přidaného navíc hraje na exhibiční notu, kterou právě Mini příliš zesilovat nepotřebuje. Fakta nicméně hovoří tak, že za základních 530 tisíc nedostanete ani cédéčko, ani klimatizaci, natož automatickou. Testovaný automobil vyšel spolu s navigací a skleněným střešním oknem na 780 tisíc. Nehledě na to, že navigace má potenciál totálně zkazit prožitek z kabiny Mini, jelikož místo nádherného tachometru vévodícího středu palubní desky se v centrálním kruhu zjevují digitální ulice a cesty, za podobnou částku lze pořídit Golf GTi s výkonem 200 koní nebo ještě silnější Focus ST. A to je natolik silná konkurence, že by stálo za to zauvažovat nad tím, jestli se nevyplatí pořídit si exemplář z definitivní rozlučkové série poladěných Mini s přízviskem John Cooper Works GP. Je rychlejší, agilnější a nemá zadní sedadla. Za více než milion tak dokonalé Mini rozhodně stojí. Jen bych měl trochu obavy, jestli těch dva tisíce vozů už nebude rozebraných.

***

Mini Cooper Park Lane

Motor             zážehový čtyřválec
Objem             1598 cm3
Max. výkon        85 kW
Převodovka        5stupňová, manuální
Nejvyšší rychlost 200 km/h
Průměrná spotřeba 6,9 litru na 100 km
Základní cena     650 847 Kč

Klady
* motor ochotný k vytáčení
* skvělý podvozek
* nestárnoucí design

Zápory
* vyšší cena
* omezený prostor kdekoli
kromě předních sedadel

Foto popis|

O autorovi| TOMÁŠ POHANKA, spolupracovník redakce

Záplavy jak na zavolanou
Nedělní svět 
2.4.2006 | rubrika: Události | strana: 4 | autor: Jan Mates

Politikům se katastrofa hodí: mohou se tvářit akčně a nemyslet na aféry

VOLBY 2006

ZBÝVÁ 9 TÝDNŮ

PRAHA - V létě 2002 nebyly vyhlídky Gerharda Schrödera, že si po zářijových volbách udrží kancléřské křeslo, nijak růžové. Průzkumy favorizovaly opoziční blok křesťanských stran CDU/CSU v čele s Edmundem Stoiberem. V srpnu ale přišly katastrofální povodně a všechno bylo jinak. Schröder byl ve svém živlu. Objížděl, vyjadřoval solidaritu, sliboval pomoc a přitom se nechal natáčet a fotit. Němci z východních spolkových zemí se dali strhnout rétorickým mistrovstvím "kancléře pro katastrofy". Také díky jejich hlasům Schröder funkci obhájil.
Může se podobný scénář opakovat letos v Česku? Premiér a lídr socialistů Jiří Paroubek, pro něhož je Schröder politickým vzorem, by si to jistě přál. Může se přetrhnout, aby byl v souvislosti se záplavami vidět a slyšet. Ve čtvrtek zkrátil návštěvu Egypta a večer už předsedal mimořádné schůzi vlády, která vyčlenila na odstranění škod 380 milionů korun. V noci ještě stihl zajet do Znojma a na břehu rozbouřené Dyje poskytnout rozhovor televizi. Ve volební kampani jsou takové obrázky neocenitelnou reklamou.
"Srovnání se Schröderem a povodněmi je na místě. Koneckonců i u nás si vláda po povodních v roce 2002 polepšila. Pokud Paroubek situaci zvládne, tak to může mít pozitivní vliv na hodnocení vlády, a tudíž i na preference sociální demokracie," říká sociolog a šéf agentury Factum Invenio Jan Herzmann.
"Když se podaří zvládnout krizi, je to vždycky víc než nějaké sliby. Paroubek si moc dobře uvědomuje příležitost ukázat, že vláda je akceschopná," souhlasí politolog Jan Bureš z Univerzity Karlovy.
Podle Herzmanna však nemůže premiér spoléhat na to, že mu velká voda přinese tolik procent, aby ČSSD v preferencích předehnala ODS: "Řečeno hodně cynicky - tak velké povodně to nejsou." V médiích jsou navíc hodně vidět také hejtmani a ti jsou častěji členy ODS a KDU-ČSL.
Pozitivní efekt pro Paroubka je také v tom, že záplavy alespoň na čas vytěsnily z prvních stránek novin skandály jeho straníků. Ty ve spojení s arogantním stylem politiky ministra zdravotnictví Davida Ratha zastavily nárůst preferencí ČSSD, které nyní stagnují nebo mírně klesají.

Jeden skandál za druhým

Za poslední měsíc neuplynul týden, aby se nevyloupla nová aféra, a pokaždé v ní hráli hlavní roli sociální demokraté. Kvůli podezření z korupce související s přimícháváním biolihu do benzinu byli zatčeni tajemník fondu dopravní infrastruktury Josef Láznička a úřednice ministerstva dopravy Ludmila Schwarzová. Stejná aféra stála místo na kandidátce ČSSD bývalého tajemníka ministra práce Zdeňka Škromacha. Minulý týden zrušil krajský výbor strany těšínskou organizaci, protože odmítla odvolat starostu města Jindřicha Sznapku, podezřelého z nabízení úplatku.
Paroubek vyhlásil zásadu rychle se zbavovat lidí namočených do průšvihů a škrtat je z kandidátek. Tento přístup může podle Herzmanna dobře působit na voliče, kteří se v politice tolik neorientují. "Je to součást jejich strategie, že se to nesnaží zahrávat do autu, ale pokoušejí se to rychle a razantně řešit," soudí sociolog. Ke skandálům se podle něj politici a novináři rychle vrátí, jen co odezní povodně. Sociální demokraté se patrně dva týdny před volbami pokusí kontrovat podpisem smlouvy s jihokorejskou automobilkou Hyundai o obří investici do továrny v Nošovicích na severní Moravě, která by měla dát práci třem tisícům lidí. Paroubek a ministr průmyslu Milan Urban si bezpochyby dají záležet na tom, aby událost podali jako úspěch jejich vlády, byť stejnou zásluhu má kraj, reprezentovaný hejtmanem Evženem Tošenovským (ODS).
Do závěrečné fáze kampaně chystají strany různá menší či větší překvapení, ale nikdo nyní z taktických důvodů nechce prozradit nic konkrétního. ODS patrně vsadí na podporu slavných a obecně uznávaných osobností. "Podporuje nás spousta společenských skupin," pravil tajnosnubně tajemník předsedy ODS Marek Dalík, který je jedním z hlavních tvůrců kampaně největší opoziční strany. Jednou z těchto skupin budou podle něj i fotbaloví reprezentanti.

V odlesku fotbalové slávy

Získat fotbalové celebrity pro kampaň touží každá strana, vždyť týden po volbách začíná mistrovství světa. Lidovcům nevyšla sázka na bývalého trenéra pražské Sparty Františka Straku jako lídra karlovarské kandidátky. Straka se nejdřív ztrapnil v televizní diskusi a tento týden odstoupil. Prý proto, že mu ministerstvo vnitra včas nepřiznalo české státní občanství. Ministr František Bublan však příslušné papíry podepsal několik hodin před uzavřením kandidátek a občanství musí navíc kandidát prokázat až ke dni voleb.
ODS už prvního reprezentanta ulovila. Útočník Aston Villy Milan Baroš se objevil ve čtvrtečním Blesku po boku šéfa "modrých" poslanců Vlastimila Tlustého. Prý se před několika týdny náhodou dali do řeči na letišti cestou do Prahy a Baroš se přiznal, že je tradičním voličem ODS. Předběžně slíbil straně pomoci v kampani, a to prý zadarmo. Podle Tlustého se zatím na ničem konkrétním nedohodli.
Odhadnout, zda se letos objeví informace, jež dokáže dramaticky zvrátit přízeň voličů ve prospěch té či oné strany (takzvaná atomovka), je velmi obtížné. "Pokud vybuchne nějaká bomba, tak se může týkat dvou věcí. Buď nějakého korupčního skandálu velkých rozměrů, nebo, a tomu bych věřil víc, přijdou strany na poslední chvíli s nějakými programovými sliby," uzavírá politolog Bureš.

Graf

POSLEDNÍ PREFERENCE

ZDROJ: BŘEZNOVÉ ŠETŘENÍ AGENTURY CVVM; Koláž NS

VOLEBNÍ ÚČAST 66 PROCENT

ODS 25,5
ČSSD 21
KSČM 12,5
Strana zelených 10
KDU-ČSL 6,5

hranice pro vstup do sněmovny 5 %

US-DEU 0,5
SNK-ED 0,5
jiné strany 1
žádná 8
neví 13

Počty mandátů ve sněmovně

KSČM (30)
ČSSD (60)
SZ (23)
KDU-ČSL (16)
ODS (71)

Foto popis| TOČTE MĚ! Jiří Paroubek pózuje ve Znojmě před rozvodněnou Dyjí.
Foto autor| Foto ČTK

Klíč| Straka František; KDU

Do parlamentních voleb chce 26 seskupení
Profit 
3.4.2006 | rubrika: Česko | strana: 7 | autor: TOMÁŠ JOHÁNEK

Celkem 26 politických seskupení chce kandidovat v letošních volbách do Poslanecké sněmovny. Je to o tři méně než při posledních sněmovních volbách v roce 2002. Stejně jako tehdy ale ne všechny strany a hnutí kandidují ve všech krajích. V zákonném termínu předložilo kandidátky 21 politických stran, čtyři hnutí a jedna sedmičlenná koalice ze zhruba stovky registrovaných a fungujících politických uskupení.
Průzkumy volebních preferencí naznačují, že by si zastoupení ve sněmovně měly uhájit ODS, ČSSD, KSČM a KDU-ČSL, přičemž vládní Unii svobody-DEU vytlačuje Strana zelených. Ostatním seskupením průzkumy ani dosavadní volební výsledky mnoho šancí nedávají.

O autorovi| RUBRIKU PŘIPRAVIL TOMÁŠ JOHÁNEK

Klíč| Volební preference; krajské volby; KDU

Rébus ekologických daní
Respekt 
3.4.2006 | rubrika: Ekonomika | strana: 8 | autor: Petr Fischer

V principu je podporuje kdekdo, otázka ale je, jak mají být vysoké

Daně nebyly v České republice nikdy hlavním tahákem voleb, silné téma z nich až nyní udělali občanští demokraté, kteří nabízejí rovnou daň ve výši 15 %. Nově se k nim přidala Strana zelených, jež se díky průzkumům veřejného mínění v posledních dvou měsících stává jakýmsi černým koněm voleb.

Elektřina, teplo, automobily

Zelení nejsou tak radikální jako ODS. Stačilo by jim, kdyby celkové daňové zatížení české společnosti kleslo ze současných 38,7 % na 35 % hrubého domácího produktu. K tomu zelení přidávají ekologickou daňovou reformu, kterou považují za nutný doplněk současné progresivní daně z příjmu, i když připouštějí, že jednotlivá daňová pásma by potřebovala pravidelnou valorizaci podle růstu průměrné mzdy. "Současná daňová solidarita nám vyhovuje, ČR tu přece jen pořád patří spíše ke střední cestě v Evropě. My bychom to chtěli doplnit ekologickou daní, kde by se místo práce danilo to, jak která komodita dopadá na životní prostředí. Díky tomu můžeme zlevnit vedlejší náklady práce, zvýší se konkurence, sníží znečištění, protože spotřebitelé budou motivováni k využívání ekologicky šetrnějších technologií a energie," vysvětluje předseda SZ Martin Bursík.
Princip je jednoduchý: čím větší dopad na zdraví obyvatel, vodu, lesy, ovzduší, tím vyšší daň. Odborně se tomu říká internalizace externalit, jinak řečeno: do systému se zahrnou i škody, které se v ekonomice sice vytvořily, ale z politických a ekonomických důvodů se s nimi nepočítalo. Jak říkají zelení, jde o odstranění "perverzních dotací". S odstraňováním by se mělo začít postupně. Nejprve u elektřiny (do roku 2011), v další fázi by přišlo na řadu teplo a zdanění automobilů.

ODS: jádro ne, auta ano

Ekologická daň není nic nového. Byla úspěšně zavedena ve skandinávských zemích, Nizozemsku nebo Rakousku, z nových členských zemí ekologicky daní elektřinu Slovinsko, od roku 1999 funguje ekologická daň na energie v Německu. Právě našeho západního souseda zastánci ekologické daně nejčastěji používají jako příklad pozitivních přínosů, odkaz na Německo se objevuje ve všech odborných i propagačních materiálech, nevyhýbá se mu ani Martin Bursík: "V Německu to byl jednoznačný úspěch, za posledních pět let výrazně vzrostl počet lidí, kteří využívají městskou hromadnou dopravu, tři roky klesá spotřeba benzinu, bylo vytvořeno 140 tisíc pracovních míst."
Ekologickou daňovou reformu má od počátku v programu i současná vláda, v posledních čtyřech letech o ní ale nebylo moc slyšet. Až teď, když lidovecký ministr životního prostředí Libor Ambrozek předložil kabinetu konkrétní koncepci. Pikantní na tom je, že na ní pilně pracoval v roli Ambrozkova poradce i dnešní předseda Strany zelených Bursík, který ekologickou daňovou reformu nabízí jako důležité volební téma vlastní strany. Ambrozkovu reformu spíše rétoricky podpořil i premiér Jiří Paroubek, který chce za každou cenu eliminovat sílu zelených. Lídr ČSSD ale zatím neví, jestli zelené "vynuluje" přejímáním jejich témat (Bursík tvrdí, že ČSSD vysává program SZ), nebo naopak jejich rázným odmítáním.
Druhá varianta zatím vede, což dokazuje protizelená hysterie sociálnědemokraticky naladěných odborů, ale i odpor ministra průmyslu a obchodu Milana Urbana, který i Ambrozkův návrh okamžitě odmítl coby "naprostý nesmysl". "Je to tahání peněz z našich kapes," prohlásil Urban, s nímž se výjimečně shodli i politici ODS. Například stínová ministryně kultury Miroslava Němcová vyjádřila stejný názor, aniž by jej konzultovala s kolegou z rozpuštěného stínového kabinetu a mezinárodně uznávaným odborníkem Bedřichem Moldanem, který ekologickou daň před třemi lety v materiálu Hnutí Duha označil za "vůbec nejlepší ekonomický nástroj ochrany životního prostředí, protože je kompatibilní s tržními principy". Moldan ovšem dodává: bude-li reforma správně provedena! Sám ale neříká, jak ono "správně" vypadá v číslech.
Němcová a Urban také zapomněli, že k jakési minimální ekologické daňové reformě Českou republiku zavazuje přístupová smlouva k Evropské unii. Její součástí je i přijetí směrnice ukládající zavedení ekologické daně v EU - 2003/96/ES. (Česká vláda si vyjednala odklad na DPH z tepla do roku 2008.) Zmíněná směrnice obecně kopíruje návrhy zelených, byť ve zcela minimální podobě. Každá vláda, ať už bude mít jakoukoli barvu, tedy k částečné ekologické daňové reformě bude muset přistoupit. Němcové to minulý týden připomněl předseda ODS Mirek Topolánek, který slíbil, že ODS minimální variantu směrnice naplní, ale rozhodně nepůjde dál, jak plánují zelení nebo jak navrhl Ambrozek.
Stínový ministr hospodářství za ODS Martin Říman dokonce věří, že po volbách (pro ODS vítězných) bude možné s Bruselem ještě jednat. "Nadšeni z té směrnice nejsme, je tam mnoho nesrovnalostí, například se daní i komodity, které jsou ekologicky šetrné, třeba energie z jádra. Krom toho staré členské země, tradičně zejména Francie, si vyjednaly řadu výjimek, z daně jsou vyjmuty taxíky nebo městská hromadná doprava," uvádí Říman.
ODS tedy podle svých tvrzení není proti principu ekologické daně (je to cesta k nepřímým daním, k nižšímu zdanění práce), ačkoliv třeba Martin Říman na rozdíl od Bedřicha Moldana osobně nesouhlasí s tím, že by ekologická daň mohla omezit objem skleníkových emisí, který je na hlavu v Česku nejvyšší ze všech zemí EU. Ekodaň podle Římana nepomůže ani snížit vysokou energetickou náročnost výroby (v ČR téměř 1,8krát vyšší než je běžné v Evropě), což je jeden z dalších argumentů zelených.
Říman naopak považuje za správné, aby vyšší daň platili lidé s auty, která spalují více benzinu, a tedy více znečišťují. "Tahle úvaha tu byla už v 80. letech, po ropné krizi se mluvilo o nutnosti snížit spotřebu ropy, je přece jen něco jiného jezdit fabií než nějakým šestilitrovým hummerem. Když na takové auto někdo má, měl by mít i na vyšší daň," říká Říman a dodává: "To se ale bude řešit až někdy po roce 2010, rozhodně ne v příštím volebním období."

Ambrozek je radikálnější

Ani zelení ekologické zdanění aut nepovažují za téma nadcházejících voleb, zkrátka proto, že to není politicky reálné. Se zelenou daní na elektřinu ale chtějí začít hned. A to nejen kvůli směrnici EU. "My nechceme, aby se to prodávalo jen jako vyplnění domácího úkolu," říká Bursík. "Nám jde o to snížit emise a zlevnit vedlejší náklady na práci, zdravotní a sociální pojištění. Peníze na důchody rozhodně chybět nebudou, protože naše reforma je fiskálně neutrální, tedy co se ubere na pojištění, to dodáme zpátky z nové ekologické daně."
Jako u každé reformy jsou i tady nejdůležitější parametry nastavení, dopady na státní rozpočet a případné sociální kompenzace. O tom ovšem zelení zatím moc nemluví. "Ty modely jsou strašně komplikované, musí se politicky probrat, nebudu jen tak střílet. Můžu říct jen tolik, že počítáme s pomocí nejslabším a že bychom chtěli pozvolna snížit sociální a zdravotní pojištění o 2,5 - 3,5 procentního bodu, týkalo by se to zaměstnanců i zaměstnavatelů," říká šéf zelených. I z tohoto mála se dá už leccos odhadnout.
Česko loni vytvořilo zboží a služby (HDP) za více než 2900 miliard korun. Daně (cla, pojištění, daně z příjmu atd.) z toho spolkly přes bilion sto miliard! Pokud by zelení prosadili své plány na snížení daňové zátěže na 35 %, zůstalo by v soukromých rukách přes 100 miliard korun. Ministerstvo financí ale odhaduje, že letos daňová kvóta klesne na 36,4, pak by šlo jen o 50 miliard. Výběry sociálního a zdravotního pojištění dosáhly loni dohromady zhruba 440 miliard korun, navrhované snížení o 3,5 % by z veřejných rozpočtů ubralo 15,5 miliardy korun, které - aby celá operace měla neutrální dopad na bilanci rozpočtu - by bylo nutné vytěžit z ekologické daně. Ve srovnání s Ambrozkovou reformou, která má být také rozpočtově neutrální, je to dost málo. Jenom v roce 2007 Ambrozek počítá s daňovým výnosem 34 miliard korun, v roce 2011 už 46 miliard, v roce 2015 už 55 miliard korun. Ambrozkova ekologická daň se tedy v číslech jeví dokonce radikálněji než zatím neurčitá Bursíkova varianta. Je to dáno tím, že zelení chtějí zcela zakázat topení uhlím (tím odpadá výtěžek z jeho zdanění), a kvůli politické nereálnosti vyřadili daně na motorová vozidla, zatímco Ambrozek, který má podle mluvčího lidovců Ondřeje Jakoba podporu strany, bere zpočátku nejvíc právě z nepopulárního danění aut.
Nejslabším místem ekologické daňové reformy je systém sociální kompenzace pro lidi, kteří na plánovaný nárůst nákladů na energie nebudou mít (v průměru se odhaduje růst o 10 %) nebo nezískají nic na poklesu pojištění. Tedy především pro důchodce, protože ti pojištění neplatí. Citlivá sociální otázka je také důvodem, proč se do tématu ekologické daně před volbami nikomu moc nechce. S výjimkou zelených, jejichž předseda Martin Bursík slibuje nejen cílené sociální kompenzace, ale podobně jako rovná daň ODS i zisky napříč společností. "Všechny modely, které jsme zatím zkoušeli, ukazují, že na ekologické dani vydělají všichni," tvrdí Bursík.
Na druhou stranu předseda zelených připouští, že jeho strana politicky nemíří na všechny. Hlasy hledá hlavně mezi vzdělanými lidmi. Větší propracovanost daňové alternativy by proto byla na místě. Pouze z principů nikdo daňovou reformu neuvaří, natož aby ji voliči s chutí snědli.
Q

Foto popis| Nejvyšší čas na internalizaci externalit.
Foto autor| FOTO GÜNTER BARTOŠ

O autorovi| Petr Fischer, Autor je redaktorem Hospodářských novin.

Klíč| Státní rozpočet; Ambrozek Libor; Jakob Ondřej; KDU

Kořist a ústupky
Týden 
3.4.2006 | rubrika: Události | strana: 29 | autor: -mlv-

365 dní poté

Nejvlivnější z polských organizací v republice vyzvala před rokem českou vládu, aby se zabývala zkonfiskovaným majetkem spolků a družstev na Těšínsku. Výzva zůstala bez odezvy, stát alespoň vyhověl v jiných věcech.

Například horské chaty za desítky milionů korun zabavili polským organizacím na podzim roku 1939 nacisté; po válce tento majetek odmítaly československé i české vlády vrátit. "Od naší loňské výzvy se nestalo vůbec nic, snad až na jednu formální schůzku se senátory," lituje předseda Kongresu Poláků Józef Szymeczek. Česká legislativa prý zřejmě nadále vidí ve sporném majetku "válečnou kořist" a "pomstu" za rok 1938, kdy polská armáda obsadila československé Těšínsko. Kongres předložil i další požadavky. "Něco se přece jen řeší. Kvůli zavedení dvojjazyčných nápisů už nebudeme muset v národnostně smíšených obcích pořádat referendum," říká Szymeczek. Zmírnil se také tlak státu vůči polským školám s malým počtem žáků; ty měly být původně rušeny.

***

26 kandidátek
Minulé úterý vypršela lhůta, do níž mohly strany a hnutí podat kandidátky do červnových sněmovních voleb. Kandiduje celkem 26 stran, v předchozích volbách v roce 2002 to bylo o tři více.

* 4 VIZE
* Balbínova poetická strana
* Česká pravice
* Česká strana národně socialistická
* Česká strana sociálně demokratická
* České hnutí za národní jednotu
* Folklór / Společnost
* Helax - Ostrava se baví
* Humanistická strana
* Koalice pro Českou republiku
* Komunistická strana Čech a Moravy
* Koruna Česká
* Křesťanská a demokratická unie - Československá strana lidová
* Liberální reformní strana
* Moravané
* Národní strana
* Nezávislí
* Nezávislí demokraté (předseda V. Železný)
* Občanská demokratická strana
* Právo a Spravedlnost
* Pravý Blok
* SNK Evropští demokraté
* Strana Rovnost Šancí
* Strana zdravého rozumu
* Strana zelených
* Unie svobody - Demokratická unie
Zdroj: ČTK
TÝDEN

Na berlínské frontě klid
Týden 
3.4.2006 | strana: 57 | autor: -pp-

Německo

Velká koalice si mne ruce. CDU/CSU a SPD si ve volbách ve třech spolkových zemích rozdělily vítězství v poměru 2:1. O mandátu lidu k razantním reformám však l kvůli rekordně nízké účasti lze sotva mluvit.

Žádné překvapení se nekonalo: ve třech spolkových zemích zvítězila podle očekávání dosavadní "zemská knížata". Nadto jde fakticky spíše o plichtu: ačkoli papírově triumfovala křesťanská unie (CDU) nad sociálními demokraty (SPD) dvě ku jedné, v Sasku-Anhaltsku se zřejmě rýsuje vláda velké koalice CDU a SPD. Důležitější než procenta však je, zda velkokoaličníci v Berlíně v čele s kancléřkou Merkelovou (CDU) a vicekancléřem Münteferingem (SPD) využijí voleb, které označují za stvrzení svého mandátu, k zahájení razantních reforem. Oproti někdejší rétorice jsou snahy o zásadní změny zatím mdlé. Podle některých názorů je však právě "strnulost" vlády jedním z důležitých faktorů její obliby, protože většina Němců sice po radikálních reformách volá, avšak současně z nich má obavy.

TÝDEN GRAPHIC NEWS

OBRÁZEK

TABULKA

Zisky křesel v zemských parlamentech

SASKO-ANHALTSKO

CDU           40
Levice        26
SPD           24
FDP           7

PORÝNÍ-FALC

SPD           53
CDU           38
FDP           10

BÁDENSKO-WÜRTTEMBERSKO

CDU 69
SPD 38
FDP 15
Zelení 17

CDU - křesťanští demokraté
SPD - socialisté
FDP - liberálové

KRÁTCE
Metro 
3.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 3 | autor: ČTK

* ČESKÉ BUDĚJOVICE U Novovrbenského rybníku v okolí Českých Budějovic se našla šestá uhynulá labuť, u které byla zjištěna ptačí chřipka.
Místo nálezu je nedaleko od předchozích výskytů, ochranné pásmo se proto nebude výrazně měnit. Stejně jako v předchozích případech bude vzorek zaslán na vyšetření do britské Weybridge.
* PRAHA Faktům, okolnostem a důsledkům vyhlazování arménského obyvatelstva za první světové války v Turecku bude věnována mezinárodní konference, která se uskuteční tento týden v sídle Senátu. Pořádá ji občanské sdružení Armenia Club a senátor Jaromír Štětina \(za Stranu zelených\) pod záštitou bývalého prezidenta Václava Havla.

Regionální mutace| Metro - Čechy

Klíč| Štětina Jaromír; Senát; SZ senát; Havel Václav

Něco jako sudoku
Rovnost - Brněnský deník 
3.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 7 | autor: ZDENĚK TICHÝ

fórum čtenářů

Sudoku je módní logický hlavolam, který k nám přišel ze zahraničí. V České republice se nyní nabízí jiný, zcela tuzemský logický hlavolam.
Nejprve zadání: Na letošní volební kampaň do parlamentu chtějí politické strany utratit úctyhodné finanční částky. Sociální demokraté přes sto milionů, občanští demokraté osmdesát, lidovci pětačtyřicet, komunisté třicet pět. K tomu strana SNK-ED dvacet pět milionů, Zelení dvacet, Unie svobody-DEU jedenáct milionů a Hnutí Nezávislí dva miliony korun českých. Vlastní hlavolam spočívá ve zjištění nejpravděpodobnějšího způsobu, jak mohou strany tyto částky pokrýt.
Parlamentní strany oficiální legální zdroje mají. Hospodaří s penězi za zvolené poslance a mohou počítat i s nějakými těmi sponzory. Hůře jsou na tom neparlamentní strany, které mohou kromě členských příspěvků utrácet jenom úvěry a dary sponzorů, poskytnuté jim bankami a firmami v naději, že až budou v parlamentu, odvděčí se jim přihlédnutím k jejich politickým a ekonomickým potřebám. Někde se tomu říká lobbying, jinde politický skandál. Může to být ze strany sponzorů lepší investice než do reklamní kampaně. V případě některých stran "jednoho muže" mají bohatí zakladatelé třeba i volné soukromé prostředky, které mohou do voleb vložit, protože to pro ně skutečně je jen výhodná investice.
Logickým hlavolamem ovšem je financování volební kampaně Strany zelených. Její předseda uvádí sponzorské dary a úvěry. Zádrhel je však v samotném principu.
Program Strany zelených, pokud vůbec v nějaké konzistentní formě existuje, je z ekonomického hlediska destruktivní, vedl by k omezování a zdražování ekonomiky a brzdil podnikání. Na takový program se v této zemi těžko najdou bohatí sponzoři, ani banky na takový úvěr asi moc neslyší.
Řešení hlavolamu, odkud vezmou Zelení peníze na volební kampaň, mi stále nevychází jinak, než že jim s financováním volební kampaně musí pomoci globální ekoteroristé jako Greenpeace. Nebo němečtí Zelení. Nebo snad dokonce nějaký mrtvý Maďar?

Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Názory; 07
ID| b27331fb-b28b-4a01-af3a-6b3c44640681

Brno platí pokuty za veřejné zakázky
Rovnost - Brněnský deník 
1.4.2006 | rubrika: Brno | strana: 4 | autor: IVA NĚMCOVÁ

Výběrová řízení magistrátu jsou neprůhledná

Brno porušuje pravidla při přidělování veřejných zakázek. Tvrdí to Úřad pro ochranu hospodářské soutěže. Antimonopolní úřad dokonce zrušil už jednou uzavřenou smlouvu. Brno patří k nejvíce pokutovaným zadavatelům veřejných zakázek.

Brno * Město Brno přidělilo zakázku na svoz nebezpečného komunálního odpadu společnosti SITA Moravia. Proti tomu se k Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže odvolal neúspěšný uchazeč. "Jsme přesvědčeni, že jsme dali nejvýhodnější nabídku. Třicet procent zakázek dostáváme od měst a obcí. Máme tedy s takovými výběrovými řízeními zkušenosti," uvedl obchodní ředitel AVE CZ, Lubomír Kačírek.
Mluvčí firmy SITA Moravia Ferdinand Vala ale míní, že si tento problém musí vyřešit město Brno s antimonopolním úřadem. "Jde to mimo nás. Věřím, že když nás město vybralo jako vítěze, dali jsme nejlepší nabídku," dodal Vala.
Brněnský primátor Richard Svoboda považuje kontrolu průhledného a korektního přidělování veřejných zakázek za jednoznačnou prioritou. "Každý takový případ na všech úrovních analyzujeme, aby se situace v budoucnu zlepšila," uvedl Svoboda, který však stanovisko úřadu považuje za pouze jeden možný právní výklad.
I tak ale patří Brno podle informací z antimonopolního úřadu k nejvíce pokutovaným zadavatelům veřejných zakázek. Jen v roce 2003 udělil úřad městu pokuty za více než půl milionu korun. "Kontrolovali jsme například rekonstrukci Janáčkova divadla nebo opravy Nové radnice," uvedl mluvčí Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže Kristián Chalupa.
Podle opozice je chyba v tom, že ODS již vládne na brněnské radnici dlouho. "Nekomunikují s lidmi. Výběrová řízení neodpovídají nejen etickým normám, ale ani psaným zákonům. To nyní potvrdil i nezávislý subjekt," konstatoval Ondřej Liška, jihomoravský lídr Strany zelených.
Podle mezinárodní neziskové organizace Transparency International, která bojuje proti korupci, je Brno velké město a zadává řadu zakázek. Některá pochybení jsou tedy téměř nevyhnutelná. "Nicméně množství zakázek zadaných přímo v rozporu se zákonem je alarmující a mělo by přinutit vedení města i městských firem k zásadnímu zlepšení a zprůhlednění systému," míní David Ondračka z Transparency International.

Region| Jižní Morava

Nová příležitost pro Davida Hanouska
Táborské listy 
3.4.2006 | rubrika: Táborsko | strana: 18 | autor: MILOŠ TUHÁČEK

NEJDE MI TO POD NOS

Jak vidno z článku Davida Hanouska (TL 28. března), zapustil radikální antiobčanský a antiekologický aktivizmus v ODS hlubší kořeny, než by se z předvolebně "zlidštěných" tváří představitelů ODS vč. táborského starosty Dědiče dalo vyčíst.
Vzhledem k tomu, jak málo jistot člověk v této postmoderní době má, je to vlastně dobrá zpráva. Stejně jako ta, že za ztělesnění všeho občanského "zla" není už zse strany modré trojky Hanousek-Žirovnická-Karlovský považován kultovní cyklista a bluesman Fišer.
K mladým rozhněvaným mužům chovám sympatie, a proto mám pro Hanouska návrh. Nechť prosím upřesní a personifikuje svá tvrzení o podvodech a lžích, o nichž údajně má v souvislosti s referendem důkazy. Pak bude věcí nezávislého soudu, aby v souvislosti s ochranou osobnosti organizátorů referenda rozhodl, zda má D. Hanousek pravdu. V případě, že u soudu neuspěje, jistě se rád gentlemansky omluví a bude se těšit z toho, že vysouzené peníze budou věnovány na referendum, za něž již nyní mimoděk "bojuje".

Foto popis|
O autorovi| MILOŠ TUHÁČEK, Strana zelených
Region| Jižní Čechy