Lidé stáli frontu na televizní diskuzi
Mladá fronta DNES 
7.4.2006 | rubrika: Střední Čechy | strana: 1 | autor: (jum)

NÁVAL: Volební lídři v Kladně

Kladno - Až tři hodiny čekali včera před kladenským Středočeským divadlem lidé, kteří přijeli na předvolební diskusní pořad Otázky Václava Moravce speciál. V něm odpovídali lídři ODS, ČSSD, KSČM, Strany zelených a KDU-ČSL na to, co nejvíce trápí Středočechy. "Je to určitě doprava. Z Kolína jsme sem jeli přes dvě hodiny," řekl Zdeněk Kotouš.
Podrobnosti z televizní diskuze přineseme v sobotním vydání.

Foto popis|
Foto autor| FOTO: MAFA - RADEK CIHLA

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - střední čechy (střed)

Proč lidé odcházejí z Brna? Kvůli kvalitě života
Mladá fronta DNES 
7.4.2006 | rubrika: Jižní Morava | strana: 4 | autor: KATEŘINA DUBSKÁ

Názor

Když tvůrci Územního plánu města Brna z roku 1994 předpokládali, že za dalších deset let ve městě přibude 30 000 nových obyvatel, netušili, že jich Brno roku 2006 bude mít naopak o deset tisíc méně a z toho se jich 8000 odstěhuje.
Zřejmě se při tvorbě tehdejšího plánu zapomněli podívat za naše západní hranice, kde se stěhováním obyvatel na okraje a za okraje měst mají značnou zkušenost a s dopady suburbanizace (tedy odlivu obyvatel z městských center) se potýkají dodnes.
Dalo se čekat, že podobný trend dorazí i k nám a považuji za chvályhodné, že v zadání nového územního plánu jsou patrné snahy dalšímu odlivu zejména vzdělané střední třídy zabránit nabídkou rozvojových ploch uvnitř města.

Lidé odchází, ale okolí Prahy trpí víc

Přestože Brno-město vychází z celorepublikového srovnání odlivu obyvatelstva nejhůře, s největšími problémy, které sebou proces suburbanizace přináší, se momentálně potýká Středočeský kraj, jehož poloha prstence kolem Prahy způsobuje, že na tento kraj jako na první u nás dopadají negativní projevy suburbanizace v míře největší.
Z Prahy odcházejí tisíce lidí do satelitních městeček bujících na kdysi zelených loukách na okraji města, stěhují se do středočeských vesnic a měst dopravně dostupných, nicméně úbytek obyvatel Praha nepociťuje, protože přitahuje další a další přistěhovalce nejen z České republiky.
Starostové středočeských měst si stěžují především na zvýšené náklady na infrastrukturu, které nejsou vyvažovány často očekávaným ziskem z nově příchozích, zvýšenou dopravní zátěž a někdy i konflikty s nově příchozími vyplývající z odlišené mentality původních a nových obyvatel obce. Jejich problémy dokonce podnítily Středočeský krajský úřad k zadání výzkumu dopadů suburbanizace na okolí. Z něj kromě jiného vyplývá, že ani ti, kteří se na suburbanizaci aktivně podílí, tedy noví obyvatelé měst a obcí, nejsou tak spokojeni, jak očekávali.

Přijde vystřízlivění

Prvotní nadšení z bydlení na venkově, z čerstvého vzduchu a nového domu po krátké době vystřídá vystřízlivění a zjištění, že jejich bydlení postrádá výhody jak vesnice tak města.
Málokdo z nich šel z města s potřebou žít venkovským životem, takže se často ani do života nové obce nezapojí a cítí se stále být občanem města a žít městským životem. Do práce dojíždí většinou autem, děti vozí do městských škol, jejichž mimoškolní činnosti se rovněž odehrávají ve městě, což je náročné na celkovou organizaci rodinného života.
Velká část domů postavených developery v satelitních městečkách je velmi energeticky náročná, často nekvalitně provedená a i okolí postrádající veřejné prostory a zařízení nevzbuzuje pocit nového domova.
Ale často není cesty zpět - hypotéku na nový dům budou splácet desítky let, veškeré finanční prostředky investovali do odchodu z města.

Město trpí, přichází o bohatší a vzdělanější a nevydělá

To jejich odchodem trpí taktéž - odcházejí především bohatší a vzdělaní lidé, zvýšené nároky na dopravu pro dojíždějící dotuje opět město stavbou nových silnic a dálnic a zhoršeným životním prostředím.
Jedinou vrstvou obyvatelstva, které suburbanizace vyhovuje bez výjimky, jsou developerské firmy, které levně nakupují pozemky od zatím nic netušících obcí a draze zastavěné je prodávají zatím nic netušícím kupcům.
Je nějaká cesta ven z tohoto bludného kruhu? Řada evropských států již tento problém řeší legislativně, má vytvořeny podmínky pro ovlivňování proudu suburbanizace a dopadů na mateřská města.

Zahraniční zkušenosti

U nás je tento problém zdánlivě v plenkách, ale zahraniční zkušenosti napovídají, že nelze strkat hlavu do písku a čekat, jak se vše vyvine. Větší informovanost a společenská diskuse by mohla pomoci všem zúčastněným v kruhu suburbanizace v prevenci a připravenosti na její negativa.
A největší úkol stojí před postiženým městem. Musí začít přemýšlet nad tím, jak nejen zabránit dalšímu odlivu svých obyvatel, ale také jak nalákat obyvatele nové.
Nabídka rozvojových ploch pro výstavbu uvnitř hranic města je jistě rozumná, ale současní lidé nechtějí jen bydlet a pracovat, mají také hodně volného času a ten chtějí trávit kvalitně.

Nejdůležitější bod: je Brno přátelské k dětem?

Lidé se zajímají o kvalitu prostředí, v němž žijí oni a jejich děti. A tam vidím velké brněnské rezervy.
Město Brno má tu smůlu, že jeho stále krásné okolí je velkou konkurencí tisícům aut, zanedbanému centru, nedostatku cyklistických stezek, možností koupání.
A asi největším měřítkem kvality života města je, jak myslí na své nejmenší obyvatele - jak je přátelské k dětem. A je jenom na čtenáři, aby si tuto zkušenost vyhodnotil sám.

Foto popis|

O autorovi| KATEŘINA DUBSKÁ, Strana zelených

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jižní Morava

Nový volební trik: >kvalita života<
Hospodářské noviny 
7.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: David Klimeš

Hitem eurovoleb roku 2004 bylo označení >nezávislý<, v letošní kampani se politici snaží prodat jiný koncept. Při pohledu na kampaň Strany zelených je zřejmé, že mediální poradci Martina Bursíka odvedli dobrou práci.
Poselství zelených je rafinovanější než prosté >konečně změna<. V zemi s velmi slušným růstem HDP a minimální chudobou je už dnes místo pro zelený program, který nám zdraží některé komodity, zato ale zanechá našim dětem méně poničené životní prostředí. Zkrátka: do Česka dorazil populární slogan >kvalita života<.

Stvořeni mocnými

Zelení prodávají představu, že když se shodneme na několika dílčích konceptech pro ekologický, trvale udržitelný růst, ostatní témata se vyřeší v jakémsi společenském konsensu.
Tato představa je mylná. Hlasem pro >kvalitu života< ve volbách 2006 se nezbavíme rozhodování mezi levicí a pravicí. Pravolevé soupeření nadále zůstává základem občanského boje o podobu státu. Snad se ještě do voleb většina voličů dostane z područí mediálního bonusu této nastupující strany. Za ten mohou novináři, ale především velké strany.
Tak dlouho Libor Ambrozek pracoval na ekologické dani, až s tím jeho poradce Bursík udělal díru do světa. Tak dlouho se zde žilo z Klausova pojetí ekologie jako >třešničky na dortu<, až ji Bursík posadil na vlastní dort trvale udržitelného rozvoje. Tak dlouho se ODS ušklíbala nad občanským sektorem, až si zelené do programu výslovně napsali, že >nestátní neziskové organizace jsou partnery státu<. Tak dlouho nechaly socialistické kabinety ničit silnice kamióny a dovážet sem odpady, až vytvořily zeleným volební téma.
Pokřik Jiřího Paroubka, ať jsou socialisté narychlo před volbami zelenější, je s křížkem po funuse. Možná mnozí budou volit zelené právě na protest proti Paroubkovi, Topolánkovi či Filipovi.

Centristický guláš

Pokud to budou i voliči, kteří jsou ze socialistického přešlapování na místě znechucení, pak si Bursíkův mediální marketing zaslouží jedničku. Program zelených je totiž typický centristický guláš.
Složená daňová kvóta se bude snižovat socialisticky, důchodový systém se bude reformovat pravicově. Školné nebude, zato přímá demokracie půjde až ke starostům.
Těch pár vlastních návrhů prozrazuje prvotní nahození. Pokud by se přímo volili i starostové a zároveň by hranice pro účast ve volbách byla 16 let, kdo ví, zda bychom se od sešněrovaného občana v dnešní zastupitelské demokracii nepřehoupli do druhého extrému.

Cameronův přesmyk

Lákání na koncept >kvality života< se ozývá z různých koutů Evropy a většinou jde o snahu zakrýt nějaký názorový spor či neurčitost.
Na Slovensku se překvapivě zmátořilo Svobodné fórum odpadlíků z premiérovy strany SDKÚ. Aby předsedkyně Zuzana Martináková maximalizovala volební úspěch konglomerátu různých stran (včetně zelených), také nyní mluví o nesmyslnosti souboje levice a pravice. Tím pravým nemá být nic jiného než >kvalita života<.
Nejfamóznější přemet ale vymyslel vůdce britských konzervativců David Cameron. Uvnitř strany s pověstí fandů průmyslu a bohatých založil pracovní skupinu pro kvalitu života. V čele je dokonce miliardář, majitel ekofarmy a bývalý šéf časopisu The Ecologist Zac Goldsmith. Na britské voliče to zapůsobilo, jenže novináři se správně ptají, co si tradicionalistická strana pod nálepkou >kvalita života< představuje.
V Čechách by neškodilo totéž. Je především na médiích, aby nutila zelené k výraznější profilaci.

Zelení prodávají iluzi, že když se shodneme na >kvalitě života<, ostatní témata už se vyřeší jaksi sama.

Foto popis|

O autorovi| David Klimeš, Autor je novinář

Klíč| Ambrozek Libor

A je ODS stranou Rathů a Jandáků?
Hospodářské noviny 
7.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Petr Pavlovský

DOPISY A E-MAILY

Reaguji na článek prezidentova poradce Michala Petříka Zelení byli a jsou novou levicí (HN 29. března). Jako bytostnému konzervativci mi vůbec nevadí, je-li v popředí zelených zájem rostlin a živočichů, nejsem takový antropocentrista jako pan Petřík. Svoboda člověka huntovat moje životní prostředí je mi cizí, a pokud mi začnou být zelení podezřelí, pak ve chvíli, kdy Stanislav Penc bezprincipiálně hájí ekologicky barbarský CzechTek.
Vyloženou pomluvou je obrat >strana pánů Patočků< - každý, kdo jen zběžně sleduje naši vnitřní politiku, přece ví, že Jakub Patočka z této strany ve zlém odešel a začal na ni podle útočit. Kdybych měl začít ODS vyčítat zavržené bývalé členy, nestačila by mi nejspíš celá stránka (začít bych mohl aktuálně Rathem a Jandákem).
Pravicovému konzervativci jsou dnešní čeští zelení sympatičtí především programem šetrnosti k tradičnímu kulturnímu i přírodnímu prostředí, tlakem na energetické úspory, podporou alternativní zemědělské výroby paliv, důrazem na vzdělání. Z jejich odporu k atomové energii už strach nemám, v současné situaci je to už jen bezmocný, nevinný folklór. Liberalizaci nájmů a školného klidně přenechám ODS, ta nám ji jistě v příští koalici zařídí - má tu z minulosti veliké dluhy, má co napravovat.
Jediné, v čem nemám jasno, je zahraničněpolitická orientace zelených: vidím-li mezi jejich kandidáty Petra Uhla, trochu se o ni obávám.

O autorovi| Petr Pavlovský, Filozofická fakulta UK, Praha

Ano, konec uhlí
Hospodářské noviny 
7.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Petr Koubek

DOPISY A E-MAILY

To, co ODS vymýšlí v poslední době, míří příkře proti postulátu laciného státu. Příkladem je text Zakázat uhlí? Miroslava Pátka, bývalého primátora Ústí nad Labem a dnes poslance za ODS. Čím zatopí chudí? (Dopisy, HN 31. března). Pátek se domnívá, že rodiny zkrachují, když budou časem nuceny ze spalování uhlí přejít na šetrnější způsoby topení. V tom mu příliš nerozumím. V čem mu však velmi rozumím, je obhajoba topení >z vlastních zdrojů<.
Hle, dávná myšlenková vlajková loď všech českých šovinistů.
Podle nich máme pokračovat ve využívání našich >laciných< zdrojů uhlí až za hranice stanovené limity těžby, chránící od roku 1990 mnohé severočeské obce před zrušením.
Nemáme riskovat závislost na zdrojích z >daleké ciziny<...
Ale kvalita společného komunitního života nemůže v zimě trpět tím, že politici nejsou schopni za ni vzít více zodpovědnosti.

O autorovi| Petr Koubek, kandidát Strany zelených, Krásná Lípa

Bém se Bursíkovi omlouvat nebude
Lidové noviny 
7.4.2006 | rubrika: Domov | strana: 4 | autor: čtk

DOTACE NA DŮM

PRAHA Pražský primátor Pavel Bém nevidí důvod, proč by se měl omlouvat předsedovi Strany zelených Martinu Bursíkovi za svá slova o nejasném pozadí dotací na opravu jeho domu ve Sněmovní ulici. Magistrát přitom zveřejnil informace, podle kterých Bursík v letech 1995 a 1996 dostal trojnásobně vyšší dotaci než jiné fyzické osoby. Bém ale považuje kauzu za uzavřenou a nechce se k ní dále vyjadřovat. Do vztahu Strany zelených a ODS se podle něj nepromítla. Podle sdělení zástupce ředitele magistrátu Miroslava Sklenáře v letech 1995 a 1996 památkový odbor magistrátu vydal 8038 rozhodnutí o opravách památkově chráněných domů a město v té době přidělilo finanční prostředky pouze 38 fyzickým osobám. Jediným zastupitelem, který dotaci dostal, byl Bursík, a to ještě na obnovu domu, ve kterém sám bydlí. Celkem měl čerpat 2,2 milionu. Ostatní fyzické osoby dostávaly v průměru necelých 900 tisíc korun.

Tlustý dostal polovinu hlasů
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (dan)

PRAHA - Vítězem diváckého hlasování v diskusním pořadu České televize Otázky Václava Moravce speciál se včera večer stal středočeský lídr ODS Vlastimil Tlustý, získal 50 procent hlasů. Stříbrnou příčku obsadila jednička KSČM ve středních Čechách Stanislav Grospič s 22,5 % hlasů.
Následoval ho lídr z ČSSD, ministr průmyslu a obchodu Milan Urban s 14,4 % hlasů.
Ten hned z kraje pořadu požádal diváky, aby své SMS raději posílali na povodně. Předposlední skončila s 8,1 % hlasů Vlasta Parkanová, jednička ve středních Čechách (KDU-ČSL), s 5 % hlasů skončila Olga Zubová ze Strany zelených na posledním místě.

Klíč| Parkanová Vlasta; KDU

Bém couvl, aby neohrozil koalici ODS s Bursíkem
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 5 | autor: (luk)

PRAHA - Místopředseda ODS a pražský primátor Pavel Bém se včera rozhodl zklidnit svůj spor se šéfem zelených Martinem Bursíkem.
Spor vypukl poté, co Bém zpochybnil magistrátní dotaci na Bursíkův dům na pražské Malé Straně. Šéf zelených následně primátora vyzval k omluvě a pohrozil trestním oznámením.
Podle informací Práva šlo o Bémovu sóloakci, která nebyla jiným členům vedení ODS příliš po chuti, neboť mohla ohrozit případnou povolební spolupráci se zelenými.
Bém si podle svého včerejšího prohlášení stojí za svým, a proto podle něj není k omluvě důvod. Nicméně zdůraznil, že nejde o politický problém. Právě Strana zelených, která by se podle průzkumů dostala do Sněmovny, může ODS zajistit koaliční většinu.
"Já považuji celou kauzu za jeho soukromý problém, který zpolitizoval až Martin Bursík svým prohlášením na úterní tiskové konferenci. Nevidím - a ani nehodlám - souvislost se současnou politickou situací a blížícím se datem voleb. Jako místopředseda ODS opakovaně tvrdím, že Strana zelených je potenciálním koaličním partnerem," napsal Bém. Uvedl, že bude-li nalezena programová shoda, nevidí překážku povolební spolupráce. Záležitost s Bursíkovým domem považuje za uzavřenou.
Právě o Bémovi se spekulovalo coby o příznivci velké koalice ODS a ČSSD, ten to však odmítá, podle svých slov ji považuje za nemožnou. Místopředsedkyně ODS Miroslava Němcová včera na dotaz Práva odmítla, že by vedení strany na Béma vyvíjelo nátlak, aby kauzu uzavřel.
"Tlaky já kategoricky vylučuji." Spor mezi Bémem a Bursíkem Němcovou podle jejích slov nijak nezneklidňoval.
Na rekonstrukci domu ve Sněmovní ulici získal Bursík před deseti lety od pražské radnice dvě dotace v celkové hodnotě 2,2 miliónu korun. Bém prohlásil, že "ta rychlost přidělení trošičku ukazuje na to, že se nejednalo úplně o běžný, standardní postup".
Bursík reagoval, že Béma zažaluje, pokud ten se neomluví. Svá slova později zmírnil, avšak trvá na tom, že primátor o něm nemluvil pravdu.

Daň zrozmařilosti
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 11 | autor: Pavel Verner

Že tisíce kamiónů dusí náš život vezdejší, v tom se shodneme všichni; dokonce se na tom shodnou všechny politické strany. Že tomu nejde zabránit, protože tímto korytem se rozlila civilizační řeka, je také všem jasné. Jde pouze o to, jak kamiónovou epidemii zmírnit, dostat ji pod kontrolu, a v tom se už odborníci i strany rozcházejí.
Komunisté by dopravu zboží přesunuli z asfaltu na koleje. Zelení také, a k tomu by kamióny od pátečního odpoledne vyhnali ze silnic na parkoviště. Lidovci vzývají modernizovanou železnici a k tomu další dálnice. Demokraté občanští by železniční dopravu zpružnili a tím donutili dopravce k opouštění silnic. Demokraté sociální nepřejí jízdě kamiónů o víkendech, věnovali by 100 miliard na další silnice a jako ostatní též přejí vláčkům. Všichni společně si pak hodně slibují od elektronického mýtného. Podle schváleného zákona ovládnou od 1. července kamióny české silnice mimo letní prázdniny i o víkendech. My, řidiči osobních aut, je nemáme rádi. Za jejich volanty sedí místo zkušených profesionálů často nabubřelí řidiči bez citu pro okolní provoz, zásobující tuzemské statistiky významným podílem smrtelných nehod. I když jsou dva kamióny mocny přibližně stejné rychlosti, dokážou se vzájemně předjíždět třeba dva kilometry a vytvořit za sebou nervózní kolonu. Na některých silnicích vymodelovaly v asfaltu nebezpečné koleje. Je jich příliš, a jak známo, všeho moc škodí. Zdá se, že tomu, kdo jim ještě zákonem ulevuje, to nemůže před volbami prospět.
Jenže nadávat na kamiónovou dopravu a klást jejímu rozmachu překážky je veskrze pokrytecké od společnosti, která ji stvořila svou touhou po přepychu. Jestliže si koupím auto vyrobené ve Švédsku a dovezené k nám kamiónem, a potom nadávám na jiný kamión, který mě zdržuje na dálnici, chovám se jako diabetik, jenž právě skomírá během vepřových hodů.
Připadá nám normální, že kupujeme každý den jablka ze Španělska, maso z Argentiny, víno z Chile, vlnu z Austrálie, boty z Číny, ještě chybí, abychom mlsali čerstvé pečivo z Německa. Připadá nám to jako zasloužený pokrok a rozvoj takového obchodu jako smysl existence. Co by to bylo za život nemít po celý rok pomeranče a čerstvé jahody! Nesmělá připomínka, že k celkem spokojenému životu stačilo by nám konzumovat a užívat výrobky z blízkého okolí, a to v závislosti na cyklech přírody, zní jako zpátečnický hlas ze záhrobí.
Nebudeme se omezovat v přepychu, a nenajde se politická strana, která by se odvážila nás k tomu vážně nutit. A proto ani účinně neomezíme výskyt kamiónové "škodné" na našich silnicích. Maximálně dopravcům znepříjemníme život. Jenže lze čekat, že tím také zvýšíme cenu pro nás dopravovaných nezbytností. Jejich výrobci přece vědí, že v touze překotně konzumovat neznáme hranic.

Čeští komunisté děti nevaří
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 11 | autor: Lukáš Jelínek

Ring volný

Zatímco se u nás volební kampaň teprve roztáčí, v Itálii už jde do tuhého. A tak se premiér Berlusconi chopil těžkého kalibru a postrašil veřejnost před svými levicovými oponenty výrokem, že v Maově Číně komunisté vařili děti a používali je na polích jako hnojivo.
Aniž bych chtěl podceňovat české antikomunisty, obávám se, že s takovými kartami by dlouho licitovat nedokázali. Nejen proto, že se vždy ještě najde dost lidí, kteří poukáží na velmi solidní životní úroveň dětí v komunistickém Československu. Skutečná příčina však tkví v image současné KSČM. Zločiny? Bohužel, individuální byly. Omyly? K těm někdy docházelo. Leč my navazujeme pouze na to pozitivní z minulého režimu a formulujeme alternativu k stávajícímu bezcitnému kapitalismu! Tyto věty slýcháme pravidelně.
Trumf vytáhla KSČM na nedávném jednání svého ústředního výboru, kde prezentovala svoji stínovou vládu. "Premiéra" Filipa v ní obklopují coby "místopředsedové" reformisté Jiří Dolejš (ekonomika), Miloslav Ransdorf (zahraniční politika) a konsensuální poslanec Miloslav Opálka (sociální strategie). I mezi řadovými ministry se to moderními komunisty jen hemží: např. Zuzka Rujbrová, Ivana Levá, Pavel Kováčik, Stanislav Fischer... Nezaujatý pozorovatel by možná i utrousil, že konkrétní jména by mohla být posilou pro kterýkoli kabinet.
Nezapomínejme však, že je stále řeč o KSČM, jež má skvěle vyvinuté mimikry. Médiím a partnerům nastavuje vlídnou tvář umírněné strany, která cítí jasnou odpovědnost k termínu demokratická levice. To je přesně ta, s níž by sociální demokracie mohla v budoucnu spolupracovat nejen v parlamentu, ale i na vládní úrovni. Levice, která respektuje bezpečnostní závazky státu, nebojkotuje proevropský kurz a vnímá nutnost fiskální disciplíny.
Máme tu ale také jinou komunistickou stranu. Nostalgickou, negativistickou, zapšklou. Stačí se - s notnou dávkou otrlosti - vydat na některý z jejích prvomájových mítinků. Letos poprvé na nich sice nebude hlavní hvězdou Miroslav Grebeníček, nicméně předpokládat jakoukoli převratnější změnu v atmosféře by bylo naivní. K směsi deprimovaných protestních voličů a odťatých údů totalitního režimu patrně i Vojtěch Filip zahřímá tak, aby si toto pevné jádro voličů udržel. Na věku příznivců KSČM přitom nezáleží. Vždyť stalinistické botky si ochotně nazouvají už i komunističtí mládežníci.
Komunisté mají smůlu, že budí výrazné emoce. Jedna část veřejnosti a komentátorů jim zuřivě spílá za nedostatečné distancování se od minulosti, druhá (méně početná) umanutě tvrdí, že je s nimi třeba počítat jako s každým jiným politickým hráčem. S chladnou hlavou a se znalostí čerstvých zpráv z ulice Politických vězňů nezbývá než uznat, že KSČM je na cestě - programové i personální. Nepochybně k tomu přispívá aktuální rozšíření počtu relevantních partají: od chvíle, kdy je předvídán příchod Strany zelených do Sněmovny, klesá komunistický vliv a zlé jazyky by řekly, že též "vyděračský potenciál".
Štreka, jež komunisty čeká, je ale ještě pěkně dlouhá. Pokud však budou setrvale ctít vytyčený směr, mohli by jim případní spojenci jednoho dne také vyjít vstříc. Koneckonců, ani Berlusconi svými hysterickými výkřiky nejspíš brzkému vzestupu italské demokratické levice nezabrání.

Foto popis|

O autorovi| Lukáš Jelínek (Autor je poradce předsedy Sněmovny)

Seznamy kandidátů byly plné chyb
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Severní Morava a Slezsko | strana: 12 | autor: Radim Kijonka

Jen dvě strany měly předvolební dokumenty v pořádku - ostatní je musí opravovat

Úředníci Krajského úřadu v Ostravě se asi nestačili divit, když jim zástupci 21 stran a hnutí, které chtějí bojovat v červnových parlamentních volbách, předali oficiální seznamy svých kandidátů za Moravskoslezský kraj. Byla v nich chyba na chybě.
Pouhé dvě strany je odevzdaly zcela v pořádku, a to nejspíše jen díky tomu, že na nich měly zapsané jen po dvou kandidátech. Hejtmanství muselo ostatní partaje vyzvat, aby si daly všechno do pořádku, jinak budou mít s účastí ve volbách problémy.
Mezi nejčastější chyby patřil špatně uvedený věk kandidátů nebo jejich neúplná trvalá adresa. "Také členství ve straně uvedené pouze zkratkou. Její název musí být úplný," upozornila mluvčí krajského úřadu Šárka Swiderová. Odmítla však konkrétně uvést, která volební seskupení udělala chyb nejvíce.

ODS: 53 jmen

Podle informací Práva ani jedna z parlamentních stran neodevzdala kandidátku bez pochybení. Přitom přihlášky do voleb podávají KDUČSL, US-DEU, ČSSD, ODS a KSČM pravidelně. Perličkou byla volební přihláška ODS, která odevzdala kandidátku s 53 jmény, přitom jich je možno uvést pouze 36. Lídr moravskoslezských občanských demokratů Martin Říman už za to manažerovi strany Pavlu Hamzovi údajně pořádně vyčinil. Hamza Právu řekl, že nešlo o chybu. "Nepovažujeme to za chybu, ostatní byli uvedeni jako náhradníci. Opravíme to a všechno bude v pořádku," řekl. Podle něho kromě dalšího drobného nedostatku měli jinak listinu zcela bez závad.
Další kuriozitou byl omyl strany Moravané, která na listinu napsala teprve 19letého mladíka. Přitom u nás zákon stanoví věkovou hranici kandidátů do voleb 21 let. Stranám často způsobili problémy samotní kandidáti.
Opravdovým bonbónkem byl jeden straník, který dokonce napsal do údajů pro kandidátku název již neexistující obce. Opsal totiž údaj ze svého 30 let starého občanského průkazu. Přitom jaksi "zapomněl", že se jejich obec před časem připojila k většímu městu.
Některé strany už podle Swiderové chyby samy napravily, jiným musel krajský úřad poslat písemnou výzvu, aby tak učinily. "Termín mají do 13. dubna," vypočítala. Nejpozději 18. května totiž musejí být natištěny volební lístky. Volby startují 2. června.

Kandidující strany a hnutí

Balbínova poetická strana, Česká pravice, ČSSD, Helax - Ostrava se baví, KDU-ČSL, Koalice pro Českou republiku, Koruna česká, KSČM, Moravané, Národní strana, Nezávislí, Nezávislí demokraté, ODS, Právo a Spravedlnost, Pravý Blok, SNK Evropští demokraté, Strana Rovnost Šancí, Strana zdravého rozumu, Strana zelených, Unie svobody-DEU, 4 VIZE.
Zdroj: ČTK

Regionální mutace| Právo - Severní Morava

Klíč| Říman Martin; PSP

Vzpoura voličů? Léčba zelenými?
Právo 
7.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 16 | autor: Michal Klíma

Preference Strany zelených již druhý měsíc skokově rostou a vyšplhaly se až na 10 procent.
Zároveň již druhý měsíc ztrácejí své příznivce dva pilíře levice a pravice, tedy sociální a občanští demokraté. Také tradiční menší koaliční partner - křesťanští demokraté -se potácí na hranici volitelnosti 5 procent hlasů. Co se to děje? Jde o nahodilý jev, nebo signál něčeho hlubšího? Jde skutečně pouze o fenomén zelených?

Desetiletka odcizování

V příštím roce se završí desetiletka, během které se prohlubuje proces odcizení politické elity občanům. Minimálně od roku 1997, kdy se provalily rozsáhlé skandály ODS, lze hovořit o příznacích hlubší krize politických stran v prostoru českomoravské kotliny. Tehdy se rozštěpila nejen ODS, ale padla i vláda. Lékem měla být Zemanova ČSSD, jež slibovala nápravu věcí veřejných, zejména pak akci "čisté ruce".
Ale co se nestalo. Po volbách v roce 1998 se vítězná ČSSD spojila s neočištěnou ODS. Dva největší protihráči na politickém trhu uzavřeli kartelovou smlouvu o rozdělení sfér mocenského a ekonomického vlivu. Aby skryly podstatu kontraktu, pojmenovali celý projekt zavádějícím pojmem "opoziční smlouva".
I když toto období zdaleka nevykazuje jen neúspěchy, z hlediska politické kultury se prohlubuje krize v útrobách hlavní levicové i pravicové strany. Politický cynismus, ideová prázdnota, korupční aféry, arogance a nekritičnost, to byly a jsou každodenní jevy, které produkují atmosféru primární nedůvěry v etablované strany.
Jistá naděje ve zlepšení politických poměrů svitla s příchodem Vladimíra Špidly do čela ČSSD a po zformování čtyřkoalice. Avšak nepraktický a do politiky se nehodící Špidla brzy padl a vystřídal jej účelový technolog moci Stanislav Gross. A zároveň jedna z nástupkyň čtyřkoalice - Unie svobody - ztratila za předsednictví Pavla Němce nejen svůj původní morální apel, ale i smysl existence.
Není proto divu, že rostoucí a zesilující střední vrstvy, které ve vyspělých demokraciích rozhodují volby, se ocitly ve vakuu, neboť nemají koho volit. Uzavřené, vládně orientované strany se utápějí v korupčních aférách a v celkové nedůvěryhodnosti, zatímco nedostatečně reformovaná KSČM nenabízí kladnou alternativu.

Zelená alternativa

Parlamentním stranám klesá podpora, zatímco jediným zeleným rostou preference. Odpověď na otázku, zda jde o nahodilý a krátkodobý jev, nebo o první signál ohlašující možné hlubší změny, není jednoduchá. Závisí nejen na úhlu pohledu, ale i na tom, co se teprve uděje ve dvou nastávajících měsících před volbami. Protože je ve hře mnoho neznámých a protože nejsme věštci, lze diskutovat o vícero scénářích. 1. Scénář podceňující První z nich Stranu zelených podceňuje a ironizuje. Zelené označuje za "ekologické nadšence" a předsedu Bursíka za "čítankového slušňáka". Ovšem jednota nepanuje v jejich zařazení na levopravé škále. Jedni jim přidělují levicovou a druzí pravicovou nálepku. Shoda však panuje v tom, že se jim prorokuje stejný osud jako Straně za životní jistoty. Té ještě krátce před minulými volbami vyskočily preference až na 12 procent, ale v samotných volbách strana propadla, když nepřekročila pětiprocentní práh pro vstup do Sněmovny. Její předseda pak v důsledku prohrané sázky chroustal brouky.
Připomíná se tu také neslavný osud čtyřkoalice, která ještě 5 měsíců před volbami kralovala žebříčkům veřejného mínění s 30 procenty preferencí. Nakonec se však ještě před volbami stačila rozpadnout. 2. Scénář pragmatický Druhý, pragmatický scénář již vážně připouští, že zelení pětiprocentní hranici hlasů překročí a díky svému značnému koaličnímu potenciálu se s nimi musí počítat jako s možným jazýčkem na vahách při sestavování příští vlády. Debata se pak vede v rovině, za jakých podmínek a s kým by zelení mohli vstoupit do vlády. Zároveň se připouští i jejich přechod do opozice. 3. Scénář razantního nástupu Ovšem nabízí se ještě třetí scénář. Nástup zelených může být mnohem razantnější, než se dnes usuzuje, a za určitých okolností může dokonce vést na politické scéně k nemalému zemětřesení. Stane se tak tehdy, jestliže současný růst preferencí bude kulminovat právě v červnu - v měsíci voleb. V takovém případě se dá jejich volební podpora odhadovat v řádu 10 až 20 procent.
O tom, že zelení mají největší rezervoár potenciálních voličů, jež přesahuje růstové možnosti parlamentních stran, svědčí v březnu publikovaný výzkum Factum Invenio. Konkrétně každý třetí člověk, který nepatří mezi skalní voliče žádné strany, podle výzkumu říká, že Strana zelených je mu blízká.
Razantní nástup zelených nemusí být sci-fi, ale jedna z pravděpodobných alternativ. Významná část občanů se tentokrát nemusí stáhnout do volební pasivity, ale jako výraz protestu může volit zelené.

Vypuštění silného konkurenta

Politické strany v postkomunistickém Česku zmutovaly do podoby klientelistických politických firem. Hlavním smyslem jejich existence není ani tak prosazování deklarovaných ideových hodnot a zájmů odpovídajících vrstev obyvatelstva, jako realizace mocenského a ekonomického profitu úzké skupiny stranických manažerů na celostátní, regionální a komunální úrovni.
Nůžky mezi stranickými manažery a voliči se nadměrné rozevírají. Zvolení straničtí zástupci předstírají, že zastupují společenské skupiny, zatímco ve skutečnosti své mandáty nabízejí na skrytém politicko-ekonomickém trhu silným ekonomickým hráčům, kteří zpětně svým zastupitelům poskytují své služby. Oficiální politika se stává speciálním odvětvím neprůhledného byznysu, ve kterém bují korupce.
Politická profesní skupina se v podmínkách oslabené konkurenceschopnosti zapouzdřuje ve svých privilegiích. Poslanci napříč politickým spektrem jednají ve shodě, když hlasují mimo jiné o svých platech, o platbách pro vlastní strany, o poslaneckých bytech, o výsadě zadarmo cestovat pražskou hromadnou dopravou, o rozsahu své imunity, o právu kontrolovat Českou televizi a Český rozhlas prostřednictvím výběru kandidátů do mediálních rad. Jejich ideálem je udržet si své pozice, zacyklit kruh dosavadních stranických elit, zabránit regenerační obměně.
V podmínkách, kdy v politickém prostoru nedostatečně fungují mechanismy omezující korupční praktiky a kdy parlamentní strany stále více obsluhují samy sebe a přestávají plnit svou zastupitelskou úlohu, se může stát lékem zvýšení konkurence. Zakonzervovanému a zatuchlému rybníku parlamentních stran může prospět vysazení nové strany -pomyslné štiky.
Hlavní význam možného úspěchu zelených by tak nemusel spočívat pouze v tom, že by se programy ostatních stran zazelenaly. Patřičný konkurenční tlak by mohl vést k podstatným vnitrostranickým změnám ve všech parlamentních stranách.
ČSSD by mohla dojít k závěru, že sázka na autoritářskou aroganci vůdců nenese své plody. ODS by konečně mohla reflektovat příčiny dvou posledních porážek v parlamentních volbách a reformovat se v širokou a moderní stranu pravého středu prostřednictvím personální a programové obměny. KDU-ČSL pak může mnohem vlídněji prezentovat křesťanské hodnoty. A KSČM může příchodem zelených ztratit nádech jakési jediné protestní strany, která si dosud nezadala s mocí a jejími pokušeními. Je léčba Stranou zelených možná? Jak rozhodnou voliči? A jak se zachovají zelení po případném průniku do parlamentu nebo dokonce do vlády?

Foto popis|

O autorovi| Michal Klíma (Autor je politolog)

Bílá podpoří ODS
Blesk 
7.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (mac)

PRAHA - Zpěvačka Lucie Bílá bude v předvolebním klání jako obvykle podporovat občanské demokraty. Petici proti >rudé koalici< včera Blesku ukázal také známý producent a šéf Divadla Ta Fantastika Petr Kratochvíl. "Není to přímá podpora ODS. Spíš chci říct: Volte si koho chcete, ale nevolte socany," řekl nám. S kým do voleb vytáhnou ostatní strany? Za lidovce bude >kopat< například fotbalový trenér František Straka, za Stranu zelených zase bude kandidovat třeba písničkář Jiří Dědeček. Ostatní strany zatím známé tváře, které s nimi půjdou do boje o voliče, tají. "Nyní se musíme spolehnout sami na sebe," řekla nám členka volebního týmu vládní ČSSD Anna Veverková.

Foto popis| Petr Kratochvíl ukazuje podklady pro billboardy
Foto autor| Foto Blesk - Zbyněk Pecák

Klíč| Straka František; KDU

Zelený program komunistů
Haló noviny 
7.4.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: (ku)

PRAHA - KSČM prosazuje rozvoj alternativních technologií založených na místní iniciativě. Podporuje i využití sluneční energie pro vytápění a ohřev vody. Tuto část volebního programu strany v oblasti energetiky představil na včerejší tiskové konferenci poslanec a vedoucí pražské volební kandidátky František Beneš.
Zaměřil se na zařízení na využití obnovitelných zdrojů energie pro rodinné domy, které nemohou být napojeny na centrální zásobování teplem s pětiprocentní daní z přidané hodnoty. >Takových domovů je v ČR určitě více než jeden milion,< konstatoval místopředseda sněmovního výboru pro veřejnou správu, regionální rozvoj a životní prostředí František Beneš. Cílem KSČM je využití slunečního záření pro ohřev užitkové vody, pro vytápění i akumulaci nastřádaného tepla. >Chceme také využít místní dostupnou a jinak nevyužitelnou biomasu jako doplňkový zdroj. Chceme také komplexně vyřešit systém malých domovních čistíren odpadních vod tak, aby mohly sloužit k akumulaci nastřádaného tepla,< prohlásil. Využít k tomu je podle něj možné současné programy ministerstva pro místní rozvoj, financované z prostředků EU. >Máme možnost zvolit mezi dvěma programy. Jde jednak o využití vědy a výzkumu pro rozvoj regionů nebo integrovaný operační program - kde to řešíme od tepla až po čistírny odpadních vod,< vysvětlil. KSČM chce v této oblasti podporovat aplikovaný výzkum, vývoj zařízení, která budou v různých typech rodinných domků umístěna, a nakonec chce podpořit instalaci zařízení, která jsou již v ČR připravena, odzkoušena a mohou začít okamžitě fungovat. >Předpokládáme, že pokud bychom měli k dispozici pouze současné náklady, které používá Státní fond životního prostředí, pak jiným rozdělením těchto prostředků bychom uspokojili třikrát větší množství bytů než dnes,< dodal. KSČM tvrdí, že člověk, který by se rozhodl pro zařízení na využití obnovitelných zdrojů energie, by získal dlouhodobý dvousettisícový bezúročný nebo nízko úročený úvěr s dobou splácení deset let a s odkladem splácení na tři roky. Beneš míní, že pokud by se vzaly k dispozici dnešní prostředky na spolufinancování, pak by se tato částka mohla čtyřikrát navýšit. >A dostaneme se k počtu pěti až šesti tisíc bytů, které bychom mohli každoročně podporovat,< konstatoval.
(Pokračování na str. 2)

(Dokončení ze str. 1)
A kdo by měl program realizovat? Československá solární společnost, která zastupuje firmy pohybující se v oblasti obnovitelných zdrojů energie. Tato společnost již provozuje ve Slatiňanech jeden vzorový dům. Beneš řekl, že strana má konkrétní řešení, reálné, časově i finančně dostupné. >Tento konkrétní příklad je důkazem, že KSČM má volební program i dostatečně zelený. Šetrný k přírodě i ke společnosti,< zdůraznil. Chce ho prosazovat se všemi, kteří nezapomenou na to, že se ke stejnému zavázali v předvolebních programech či slibech. Beneš spoléhá na silnou společenskou objednávku, která politiky nutí přemýšlet o využití všech dostupných zdrojů pro energii.
František Beneš si rozhodně nemyslí, že by bylo možné lidem zakázat topit uhlím, jak si to představuje Strana zelených. Takový zákaz považuje za nerozumný, současně však zastává názor, že spalování uhlí je tím nejhorším využitím, které se mu může dostat.

Bursík se omluvy nedočká
Haló noviny 
7.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (jad, čtk)

PRAHA - Pražský primátor Pavel Bém se nebude omlouvat předsedovi Strany zelených Martinu Bursíkovi za svá slova o nejasném pozadí dotací na opravu jeho domu ve Sněmovní ulici. Na včerejší tiskové konferenci, které se Bém nezúčastnil, to uvedl zástupce ředitele magistrátu Miroslav Sklenář.

>Zelení jsou všude<
Haló noviny 
7.4.2006 | rubrika: Víkend - předvolební polechtání | strana: 4 | autor: Jaroslav KOJZAR

Víte, naše obec je jiná než ty na sever od Tábora. Jsme Jihočeši a to znamená tak trochu tvrdohlavci. Vzpomeňte na Žižku anebo Husa. Ten se dokonce, protože byl tvrdohlavý, nechal upálit, než aby odvolal, a při tom mohl klidně jako Galileo Galilei říct odvolávám a myslet si, co chce. Neudělal to, a tak ho upálili. Také u nás máme takové kabrňáky, i když se dneska nemusí právě bát, že půjdou na hranici. Prosím vás, kdy by dnes někoho upaloval, a drahým dřevem?
Ale o tom jsem nechtěl vyprávět. Chtěl jsem se svěřit s tím, co se nám nedávno stalo. Víte, my jsme konzervativci, volíme tak, abychom nikomu neublížili. Dokonce když nás zas jednou naštval bechyňský Kalousek, nechtěli jsme ho volit vůbec, ale pak jsme si řekli, že by to nebylo správné, a tak jsme v hospodě hráli mariáš o to, kdo mu dá svůj hlas. Ten, kdo prohrál, měl volit lidovce. Bohužel to vyšlo na mne. A tak v těchto volbách mu budu muset dát hlas já. Ale musím se pochlubit, že se mi nikdo nesměje. Chlapi to berou jako čestný dluh a ty se musí plnit.
Jenže v únoru se všechno u nás zkoplikovalo. Přijel k nám na návštěvu nějaký mladík až z krajského města. Prý byl členem organizace Jihočeské matky. Sice nám bylo divné, že právě on, zarostlec, někoho porodil, ale v tomto světě se člověk nemá čemu divit. Prý je tu proto, aby nás získal ne pro matky, to by bylo i na nás v konzervativní obci moc, ale pro >zelené<. Napřed jsme si mysleli, že zastupuje nějakou firmu, která shání seno pro dobytek, a Lojza Vostrý se hned nabídl, že mu nějaký ten pytel prodá, ale on že ne, že je jako ekolog, >zelený<, tedy že je tu za stranu, která je schopna vyřešit všechny naše bolesti. Prý už lezl na komín někde ve Škodovce, ač má závratě, ležel na silnici před Temelínem a pěkně při tom nastydl, že se nemohl účastnit happeningu - tak to řekl - na ochranu bodavých včel v Brazílii, kde je prý chtějí indiáni nebo kdo vyhubit. Řekl nám, že sice ty včely jsou na nic, protože nemají skoro vůbec med, ale k čemu jsou prosím vás takoví indiáni nebo kdo?
Mluvil pěkně. Dokonce se pochlubil, že nebýt Jihočeských matek a jeho iniciativy, bývalý kravín by u nás už zase pracoval a oni, tedy on a jeho kuchty, pardon, to je místní název pro ženské, způs o b i l i , že něk o -lik let se táhlo řízení. Šlo přece o zdravé prostředí a když nic nebude, budeme mít jistotu, že bude zase čisté prostředí. V té chvíli jsme ho chtěli vyhodit z hospody, protože ten náš kravín dával kdysi slušnou práci našim kuchtám, když se rozpadlo JZD, přestal fungovat, a když pak před dvěma roky jedna pražská firma ho chtěla obnovit (několik let se na něm podepsalo a bylo nutné ho zrekonstruovat), dlouho se nemohla hnout z místa, protože ony >matky< se jako občanské sdružení postavily proti, prý to narušuje vzhled jinak krásné jihočeské krajiny, a navrhly zrušit všechny okolní kravíny, protože prý za Velenicemi v Rakousku mají dost krav a mohou nám je klidně dodávat. Alespoň naše ženské budou moci v klidu zůstat doma a vařit nám dulčinu a oukrop.
>To víte, museli jsme uvažovat politicky,< proto prý nikdy nepřijeli na jednání a tak odsunovali potřebné rozhodnutí.
Navíc po několika pivech se přiznal, že austrijáci z Gmundu a odjinud jim přihráli nějaké to euro, aby jako byli víc zainteresovaní a měli na polévku, když jim tak stydnou kosti na silnici před Temelínem a blokují příjezd k smrtelně nebezpečné elektrárně. >A víte, kolik lidí už tam zemřelo na záření?< ptal se nás. Nevěděli jsme. Pokrčili jsme rameny. >Zatím nikdo, ale kdyby třeba bin Ládín se rozhodl se obětovat a s pásem granátů a pytlem semtexu se dostal k reaktoru, pak si nepřejte tu melu. To byste viděli, co by to s vaší vsí udělalo.< A jaké má řešení, napadlo Karla Svajšku. >Jednoduché. Zavřeme společně Temelín a objednejme u našich rakouských kamarádů proud z elektráren z přehrad. Mají jich tam dost a energii mohou rozdávat. My jsme to schopni zařídit,< pochlubil se. Když rozdávat, tak rozdávat. Jen za kolik to bude, zajímal se šťoural hostinský, který šetřil i na míře našeho piva. >Bude to o něco dražší, to víte, je to eurozóna, ale zato úplně bezpečné,< dodal. Když se ho někdo zeptal, proč si myslí, že ten Ládín by nemohl se s těmi granáty a semtexem dostat i k oněm rakouským elektrárnám, pohrdavě odsekl: >Ládín nemá rád hory, alespoň ty v Evropě. Dost se naschovával v těch hindukúšských štolách, a ostatně Temelín je vidět až z Rakouska a vodní elektrárny tehdy, když k nim přijedete. On by je nenašel.< To pochopitelně byl silný argument.
*** Po několika dnech se ukázal znovu, ještě s jedním kolegou, oblečeným naopak v nejdražším ohozu, který snad nekoupil ani ve frcu a musel za něj dost nasolit. Ale to víte, chlapi, těm ani o ohoz nejde, až naše kuchty nám ho večer zhodnotili, protože se promenoval chvíli po návsi a něco tady hledal. Už ti dva měli i pěkně sesumírovaný program své strany. Prý to tu ještě nebylo, nám naznačili. Zase jsme skončili v hospodě. Ono to na vsi ani jinak nejde. Pod lipou se už neschází ani mládež, jak bychom se pod ní měli tedy scházet my dědci!
>Přivezl jsem mezi vás kolegu Štětinu,< řekl nám. A Štětina, neplést si panem senátorem téhož jména, snad ale přece jen byl mezi nim i příbuzenský vztah, protože nám onoho senátního Štětinu strašně připomínal.
Když nám konečně natočili pivo, mladej se Štětinou začali...
>Chceme,< řekli, >aby se konečně začalo bojovat za čistý vzduch.< Souhlasili jsme. To je potřebné, myslel si každý z nás při upíjení svého piva. Bylo jako křen. Náš hospodský, i když nám dává pod míru, což se prý nesmí, o trubky dobře pečuje. Aže je to v trubkách, to v naší obci ví každý, dokonce i naše lepší polovičky.
>Chceme proto, aby podstatně byla rozšířena železniční doprava, a proto budeme prosazovat, aby v každé větší zastávce byla překladiště a aby i cestující jezdili pohodlněji, takže koupíme v Rakousku pěkné vagony, dokonce i se zdířkami na počítač, a nejen pro vybrané v dražších kupé, jako je tomu v pendolinu,< to mluvil Štětina, a když skončil, vítězně se podíval po nás. Jenže to nás neznal. Chvíli každému Jihočechu trvá, než si něco rozmyslí, ale pak stejně jako husiti vypálí svou otázku: >A jak chcete dosáhnout toho, že všichni budou jezdit vlakem a překládat své zboží?< vypálil jako první Franta Smrčka.
>Jednoduše. Zvýšíme daň na benzín a naftu. Tak lidi budou muset šetřit a jezdit ekologickým vlakem. A dopravci jakbysmet.< >Moment,< skočil mu do řeši Kája Posledník. >K nám do vsi vlaky nejezdí. A když chceme do města, tak jezdíme auty.<
Poznámka mladého ani Štětinu nezaskočila. >Autobusem,< vyhrkl ten prvý. >Jízdenka na něj bude stále levnější než váš litřík benzínu.< Byl nadšen svou odpovědí, za kterou získal pochvalu od staršího Štětiny.
>Jenže vy jste zapomněli, že od nás už dnes jezdí jen ranní autobus a odpoledne pak jeden zase k nám, protože se to prý nevyplatí,< reagoval opět rejpal Kája. >A proč byste nemohli chodit pěšky? Víte, jak pomůžete svému zdraví?< >A jak jste přijeli vy?< opáčil kdosi. >No autem. Rozváží nás náš služební řidič. To proto, abychom všechno stihli,< odrazili naše pochybnosti.
>Dobře. Budeme tedy chodit pěšky. Je to jen osm kilometrů. Co to je! Mistr Jan kdysi chodíval z Husince do Prachatic také tolik,< nechal se prvně slyšet náš sečtělý soused Žalman. >Ale co ti staří, kteří potřebují k doktorovi?<
>Doktor přijede za nimi. Stačí vzít mobil a zatelefonovat,< bylo oběma pánům okamžitě jasné.
>Moment. Četl jsem rozhovor s vaším předsedou a ten nám sliboval placení u lékaře. Padesát nebo kolik korun jen za to, že přijdete do ordinace. Když by měl tedy přijet za námi, pak to bude zas o moc dražší, nebo se mýlím?< Tak se ptal Bohouš Knotek, který už léta marodí s žaludkem a často potřebuje ošetření.
>Proč? Předseda mluvil o vstupu do ordinace a ne o návštěvách u vás doma. Je to, dovolte mi ten příklad, jako když sami jdete na návštěvu. Hostitelům něco přinesete, flašku nebo tak. Tady totéž děláte vůči doktorovi. A naopak. Když on přijede k vám, bude muset také něco dát. To je přece logické. Prohlédne vás, dá vám předpis a pak pojede domů. To je jeho vklad. Ostatně doktor se také bude muset točit. Přestanou k němu konečně chodit babičky na besedu, zdržovat ho, nebude jim předepisovat léky jen proti spavosti či nespavosti anebo nějaké té bolesti. Bolest musí člověka utužovat, a ne spolykávat peníze za tablety. To je světový trend.< *** Najednou v hospodě bylo ticho. Chvíli jsme upíjeli svá piva, než padla další otázka: >A prý spolupracuje s každým, jen s komunisty ne. Jak to je?< zeptal Luboš Ptáček, který je naším místním předsedou strany komančů. Víte, u nás na vsi je jedno, kdo za koho kandiduje. Když je po volbách, stejně se všichni sejdeme na pivu, probereme situaci, mírně se pohecujeme a pak jako vždy za starostu vybereme Lojzu Kopše, který tu byl kdysi předsedou MNV a dnes je nezávislý komunista. Aže je levější než mnohý z našich komunistů, na to vemte jed! A netají se tím. U nás se díváme na lidi podle toho, jak dělají pro obec. I kdyby tady byl u nás ten >televizní< Štětina, nefandili bychom mu, kdyby měl jen řeči.
>S komunisty?< reagoval netelevizní Štětina. >Ty mezi sebe nechceme. Přece víte, jaci byli?< A podíval se po nás. Mlčeli jsme, protože jací byli, jsme věděli. I autobus sem do obce jezdil a doktor byl zadarmo. >Když jsme vylezli na komín, poslali na nás StB, nenechali nás ležet před Temelínem, a to ještě ani nepracoval, a za peníze, které nám poslali naši rakouští přátelé, nás dokonce chtěli popotahovat. A to se nezapomíná. Teď klidně si vlezeme na komín nebo na nějaký stožár, vyvěsíme trasparent, přijede televize, natočí nás, odvysílá a každý ví, že jsme to my. Někdy bojujeme za znovunarození kudlanky nábožné, jindy proti stavbě koridoru v jižních Čechách, protože ten sem přivede víc Pražáků, pak zase - jako nedávno - jsme demonstrovali za prodloužení života velryb ve Středozemním moři...<
>Ale tam přece velryby nejsou,< dovolil si poznámku sečtělec Žalman. >Nejsou? Vidíte, proto jsme museli demonstrovat a dokonce o tom pěkně pohovořit s televizní redaktorkou. Pak to přinesly dokonce televizní Zprávy.< *** Bylo šest hodin, začalo se stmívat. Piv jsme měli v sobě víc než dost, ale protože druhý den byla sobota, nevadilo to. Naši hosté však ještě měli jeden důležitý záměr.
>Máme s sebou nápis. Ten musíme vyvěsit na nejvyšší komín,< řekli nám. Jenže berte komín, když nejvyšší přesahovaly tak metr nad střechami našich domů. Chvíli trvalo, než se před hospodou rozhodli, co dělat. Protože však už se k vesnici b l í ž i l televizní štáb, museli se rozhodnout. Když uviděli sloupy vysokého napětí několik stovek metrů za vsí, vydali se tím směrem. Musím se přiznat, že i my jsme šli za nimi a s námi i televizáci. Na sloup skutečně vylezli. Zůstali viset dva tři metry od drátů, aby se jich náhodou nedotkli, což jsme kvitovali. Pak rozvinuli svůj prapor. Bylo na něm napsáno: >Zelení jsou všude<. A byli. Jen sundat je museli hasiči, ale to už se ve zprávách neobjevilo.

Foto autor| KRESBY - Bohumíra MARKOVÁ

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Bursík omluvu nedostane
Aha! 
7.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (jvo)

PRAHA - Poslední dny hýbe médii kauza Bém versus Bursík. Pražský primátor Pavel Bém (ODS) naznačil, že správní řízení o udělení dotací ve výši zhruba dva miliony korun na rekonstrukci domu šéfa Zelených Martina Bursíka trvalo v roce 1995 nestandardně krátkou dobu. Bursík, který byl v té době pražským zastupitelem, obvinění odmítá a trvá na veřejné omluvě. Pražský primátor Pavel Bém na včerejší mimořádné tiskové konferenci opět zopakoval, že se Bursíkovi omlouvat nebude: "Mé sdělení bylo založeno na věrohodných informacích, které má magistrát k dispozici. Za toto konstatování pravdy se nelze v roce 2006 omlouvat." Současně však dodal, že celou kauzu považuje za soukromý problém Martina Bursíka a že nevidí překážky k povolební spolupráci.
Další zajímavostí v celé kauze by mohla být cena poloviny domu, kterou Bursík koupil. Kolik podle vás stojí polovina domu na pražské Malé Straně? Martina Bursíka stála v roce 1993 pouhých 1,8 milionu korun. Přitom podle odhadu realitních makléřů současná cena domu dosahuje stovek milionů korun. V roce 1993 mohla být jeho hodnota zhruba třikrát menší. I když Martin Bursík kupoval jen polovinu, kdo byl ten záhadný >dárce<, který mu tak hodnotnou věc prodal za necelé dva miliony? A jak je možné, že byla stanovena právě tato nízká cena? Bursík se včera k celé kauze přes urgence nevyjádřil.

Foto popis| Martin Bursík Pavel Bém

Dědeček u Zelených
Aha! 
7.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (ČTK)

Krátce z politiky

PRAHA - Písničkář Jiří Dědeček je na prvním místě kandidátky Strany zelených. Jestli bude zvolen na Vysočině, tak přeruší kariéru písničkáře a bude se věnovat čtyři roky politice.

Bém se Bursíkovi neomluví
Šíp 
7.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: (čtk)

Krátce z politiky

Praha - Pražský primátor Pavel Bém nevidí důvod,proč by se měl omlouvat předsedovi Strany zelených Martinu Bursíkovi za slova o nejasném pozadí dotací na opravu jeho domu ve Sněmovní ulici. Magistrát včera zveřejnil informace, podle kterých Bursík v letech 1995 a 1996 dostal trojnásobně vyšší dotaci než jiné fyzické osoby. Také lhůta pro průběh dvou správních řízení byla údajně nestandardně krátká.

Sliby a zase jenom sliby!
Šíp 
7.4.2006 | rubrika: Téma dne | strana: 3

Ale jaká bude realita?

ŠÍP zjišťoval, čím strany lákají před volbami voliče

Praha - Sliby, sliby a zase sliby! Vyšší platy, růst důchodů, lepší zdravotní péče a nižší daně. Takovými hesly bombardují politické strany občany. Důvod je jasný - blíží se volby.
Jako by se čas vrátil o čtyři roky zpět! I před volbami v roce 2002 slibovaly politické partaje například vyšší platy učitelům. Výsledek? Kantoři stále živoří!
Myslí to politici konečně vážně? Nebo se opět necháme napálit? "Některé návrhy stran mi připadají naprosto nehorázné. Například obrovské porodné, které slibuje sociální demokracie, je populismus. ODS zase přináší jednoduché, až výstřední myšlenky a to asi není také úplně v pořádku," uvedl pro Šíp politolog Bohumil Doležal.
Šíp pro vás zmapoval nejdůležitější oblasti života, v nichž politické strany slibují, až se hory zelenají.

***

RODINNÁ POLITIKA: MATEŘSKÁ A PORODNÉ POROSTOU

ODS

Minimální příjem by měl každé rodině s dětmi zajistit navíc několik tisíc měsíčně, rodičovský příspěvek až polovina průměrné mzdy, zkrácení doby vyplácení rodičovského příspěvku na tři roky, mateřská na úrovni původní mzdy.

ČSSD

Zvýšit porodné až na 120 tisíc za třetí dítě, zvýšení rodičovského příspěvku na 10 tisíc, možnost rozložit čerpání rodičovské dovolené podle potřeby až do osmi let věku dítěte, zavést systém rodinných karet, které budou opravňovat ke slevám.

KSČM

Zvýšit porodné a přídavky na děti, rodičovský příspěvek zvýšit až do poloviny průměrné mzdy, hradit antikoncepci ze zdravotního pojištění, stát by měl vyplácet nedobytné výživné, poskytovat bezúročné půjčky mladým rodinám.

KDU-ČSL

Zvýšit rodičovský příspěvek, zavést rodinný pas - slevy v oblastech jako gastronomie, kultura, sport či cestování, chránit nenarozený život, zapojit do podpory rodiny i obce a kraje, vytvořit ministerstvo pro rodinu.

ZELENÍ

Podporovat flexibilní rozdělení rodičovské dovolené mezi muže a ženu, rozšířit společné zdanění manželů i na páry, které neuzavřely manželství. Zelení dále chtějí zavést výhodné státní půjčky pro rodiny s dětmi.

DANĚ: KROMĚ KSČM SLIBUJÍ STRANY JEJICH SNÍŽENÍ

ODS

Jednotná daň 15 %, snížení sazeb sociálního a zdravotního pojištění. Zrušení daně darovací, dědické, z převodu nemovitostí. Slibuje roční daňové prázdniny pro živnostníky v letech 2006 až 2010.

ČSSD

Snížení daně z příjmu na 20 procent. Rozšíření a zjednodušení využití paušální daně pro živnostníky. Zvýšení daňové úlevy podporující výzkum a vývoj ve firmách. Složená daňová kvóta 37 procent HDP.

KSČM

Daně z příjmu nebude snižovat. Chce zavést daň na luxusní zboží, 5. daňové pásmo pro lidi s příjmem nad milion korun ročně. Zvýšit daně z převodu majetku a darovací daně.

KDU-ČSL

Požadují snížení daně z příjmu u firem na 19 procent. Snížení daně z příjmu zejména pro rodiny s dětmi. Podle lidovců by se odečítaly částky na osobu, manželku, rodinu s dětmi, sleva na dani za každé dítě.

ZELENÍ

Chtějí ekologickou daňovou reformu, která by zavedla nové zdanění surovin, energie a užití motorových vozidel. Slibují také snížení odvodů na sociální a zdravotní pojištění. Zruší minimální daně živnostníků.

DŮCHODY: VELKÉ ZMĚNY A VÍCE PENĚZ STARÝM LIDEM

ODS

Odchod do penze v 65 letech a rovný důchod ve výši životního minima. Zbytek by si lidé financovali sami tím, že se jim sníží odvody na 20 %. Tyto peníze by mohli lidé buď šetřit nebo vkládat na penzijní připojištění.

ČSSD

Odchod do penze v 65 letech a důchod ve výši poloviny hrubé mzdy. Průběžné financování z odvodů, možnost dobrovolného připojištění a vytvoření systému zaměstnavatelského připojištění. Pravidelná valorizace důchodů.

KSČM

Nezvyšovat penzijní věk. Důchod ve výši 40 % průměrné mzdy. Průběžné financování z odvodů a možnost dobrovolného připojištění s příspěvkem zaměstnavatele. Automatická valorizace důchodů.

KDU-ČSL

Odchod do penze v 65 letech, u žen dříve podle počtu dětí. Základem průběžné financování z odvodů. Snížení odvodů rodičům o procento za každého potomka. Lidovci také navrhují zavést dobrovolné spoření.

ZELENÍ

Odchod do penze v 65 letech, u žen podle počtu dětí. Výše důchodu se má postupně upravovat, tak aby dosáhla 30 procent průměrné mzdy. Posílení důchodového systému výnosem z ekologické daně. Minimální valorizace.

ZDRAVOTNICTVÍ: POJIŠTĚNÍ BUDEME NADÁLE PLATIT

ODS

Solidární zdravotní pojištění rozdělit na základní a doplňkové, z osobního účtu hradí občan péči přímo, nebo si koupí připojištění, 20 až 50 korun za recept, návštěvu lékaře či pobyt v nemocnici do 3000 korun ročně.

ČSSD

Solidární veřejné zdravotní pojištění, komerční dobrovolné připojištění provázané s daňovými úlevami, růst plateb státu za děti, důchodce a nezaměstnané, nezvyšovat spoluúčast pacientů, nezavádět poplatek za recept.

KSČM

Veřejné zdravotní pojištění, fond ministerstva zdravotnictví na zvlášť drahou léčbu, síť nemocnic a ambulancí musí respektovat dopravní dostupnost, úspory výdajů na léky podporou domácí farmaceutické výroby.

KDU-ČSL

Solidární veřejné zdravotní pojištění, nepovinné připojištění, nemocnice jako neziskové právnické osoby, 20 až 50 korun za recept, návštěvu lékaře či pobyt v nemocnici do 5000 korun ročně, nadstandardní péči hradí pacient hotově či z připojištění.

ZELENÍ

Veřejné zdravotní pojištění, růst plateb státu za děti, důchodce a nezaměstnané, daň z energií a činností, jež zatěžují životní prostředí a lidské zdraví umožní pokles pojistného, léky bez příplatků, ale s poplatkem za recept.

Foto popis| Maminka Michala Mejzlíková z Bíliny s malým Stanislavem, který se 1. ledna v ústecké Masarykově nemocnici narodil jako první děťátko roku 2006 v republice. Jaké příspěvky od státu asi na ně čekají v nadcházejících letech?
Foto autor| Foto ŠÍP - Pavel Ryčl, Alena Burešová, Foto ČTK - Libor Zavoral, Dan Krzywoň

O autorovi| ZPRAVODAJOVÉ ŠÍPU A ČTK

Ředění Klausem a Landou
MF plus 
7.4.2006 | rubrika: Z první ruky - před uzávěrkou | strana: 21 | autor: (has)

PŘEDVOLEBNÍ GULÁŠ (2)

Naši českou už dost hustou omáčku trochu naředila velká voda. Protože volby přestaly zaplavené lidi tak trochu zajímat, chtělo to nějaký nápad. Ten první přišel od lidovců. Peníze na předvolební spoty věnujeme obětem povodní!
Šlechetné. Takže namísto bijáku o zákazu potratů a eutanázie uvidíme obrázky povodňové. Další partaje byly pomalejší a trochu zmateně tvrdily, že o pomoci budou teprve jednat. Jediný, kdo se zachoval akčně, byl Vlastimil Tlustý (ODS), který se vrhl do rozvodněné řeky pro psa.
Jen není úplně jisté, zda ho tam o pár metrů výš proti proudu sám nevhodil. Prezident každopádně volal, že zneužívat povodně a psy se v předvolební kampani nesluší. Ale pojďme od vody. Politicky to tento týden hučelo v Praze. Primátor Pavel Bém (ODS) se podivoval nad tím, jak mohl Martin Bursík (šéf Strany zelených) získat tak rychle památkovou dotaci na své bydlení. Nám v redakci spíš přijde divné, jak mohl Martin Bursík koupit půl domu na Malé Straně za necelé dva miliony, za které my ostatní - kdybychom je ovšem měli - koupíme tak garzonku. Asi měl štěstí. Do politiky se nám pomalu začínají plížit i umělci. Na 1. máje nevystoupí v Praze na Letné komunisti, ale Aneta Langerová, Hana Hegerová nebo Daniel Landa. A zpívat budou proti komunismu. Bude i koncertík proti fašounům, Danieli?

Foto popis| Landa ví, na čí straně stojí

CO O SOBĚ ŘÍKAJÍ PARTAJE
MF plus 
7.4.2006 | rubrika: Téma čísla - Před volbami | strana: 24

Volební hlasy získávají každým dnem na hodnotě, a proto se nás strany snaží nachytat na co nejefektnější kampaň před volbami.

Jedna předvolební bublina už praskla. Jako vždy, když si politické strany pár měsíců před volbami uvědomí, že nemohou voličům nabídnout žádné vlastní osobnosti a zaloví mezi mediálně hýčkanými celebritkami. Nejdál zašli lidovci.
Nic nemělo k sobě dále než parlamentní politika a extrenér Sparty František Straka. Vábnička na voliče v Karlovarském kraji nakonec dojela na hádky okolo jeho německého občanství. Když se rozhodl odstoupit z kandidátky, bezelstně projevil i svůj vztah k tomu, co pro něj obnáší české občanství: "Nevím, proč bych dál žádal o občanství, když nemůžu kandidovat". Straku v hrsti si ale lidovci rádi podrží - příště ho vyšlou prý do europarlamentu. Co má vlastně tento "fríkr na vína", milovník "porscháren", který si holí naprosto všechno včetně genitálií, neboť je to hygienické, společného s křesťanskými demokraty? Před nedávnem ještě nic: "Nemám proč koho volit. Kdybych někoho měl volit, tak jenom jednu stranu - ODS." Nyní si už svého koně na české politické scéně "Christendemokrat" našel. Křesťanství pro něj ale není jediný zdroj víry: "Opravdu věřím v posmrtný život, odumírá jen tělesná schránka a duše odchází někam jinam. O tom je Buddha, Hindu.
Nejvyšší náboženství vzniká od Buddhy, křesťanství je sestřička." S Bohem má Straka i jiný problém. Podle mnohých fotbalových fanoušků je jím totiž on sám. Místopředseda KDU Jan Kasal ale ví, jak to je: "I František Straka ví, že Bůh je jenom jeden. Pokud tak na něj volají lidé a vyjadřují tím, že je téměř všemocný, tak mají na mysli, že je tomu tak na hřišti nebo za čarou na trenérské lavici. Určitě si ti, co ho takto oslavují, nemyslí o Františkovi Strakovi, že by uměl stvořit svět a řídit běh dějin. S tím tedy určitě žádný problém nebude." S Bohem sice problém nebyl, mezi mediálními celebritami, které se chystají ve stranických barvách do parlamentu (zelení sázejí na Jiřího Dědečka či Jaroslava Hutku, za ČSSD bude skákat (bez lyží) Pavel Ploc), však lidovci nezabodují. Miroslavu Kalouskovi se nedaří ani billboardová kampaň, neboť křesťanští demokraté jsou sice na billboardech vidět, ale nikoliv svým přičiněním. Na těch pár oficiálních billboardech Kalousek připomíná, jak se bije v parlamentu za maminky. Na těch neoficiálních se omlouvá za zmařené životy. Černý humor odkazuje k nákupu padáků, na kterých se zabilo několik vojáků. A nynější šéf KDU-ČSL měl právě tehdy na starost armádní zakázky na ministerstvu obrany. PŘELEPIT REPUBLIKU

Pozitivní zprávou tak je, že až do června ubude billboardových reklam na mobily, piva a jiné "nej" výrobky. Tou špatnou zprávou je pak to, že republiku zaplaví mnohem horší plakáty. Od března totiž skupují reklamní plochy stranické sekretariáty. Tradiční problém měla ČSSD, která nejen že jako ostatní strany neoplývá příjemnými obličeji, dokonce si za předsedy volí velmi nefotogenické muže. V dobách největší slávy straničtí mediální poradci vyvažovali zjev Miloše Zemana usměvavou Petrou Buzkovou a mladistvým Stanislavem Grossem. Vladimír Špidla nedokázal napáchat velké škody na reklamních plochách, zato fotogenická a sympatická vizáž Stanislava Grosse ukázala, že lidé neskočí na jakýkoliv marketingový špek, pokud se za hesly ukrývá naprostá myšlenková prázdnota. Jiří Paroubek vzal stranický marketing do pevných rukou, přelakoval starou žlutou barvu na "modernější" oranžovou a vyměnil zemanovskou becherovku za oranžový samozabarvovací hrnek čaje. Chytře si poradil i s rozbíhající se billboardovou kampaní. Nejprve nechal vylepit plakáty jen s volebním heslem "Jistoty a Prosperita", teprve o pár týdnů později vyděsil potencionální voliče svou domáckou vizáží. Přestože plakát působí jednoduše, mediální poradci odvedli dobrou práci. Socialistický premiér slibuje velkými písmeny svým tradičním voličům Jistoty a teprve menšími písmeny Prosperitu. Že tento poměr velikostí písmen vyjadřuje volební nabídku Jiřího Paroubka, si myslí i liberální ekonom Tomáš Ježek: "Samozřejmě že ano. Je to jeho neklamné poznávací znamení. Jistotu ve světě, který je svou povahou nejistý, nelze odpovědně slíbit, ledaže stát občanům opět nedovolí podnikat, neboť svobodné podnikání je jedním z hlavních zdrojů nejistot. Žádný pekař nemůže nikdy vědět, jestli vedle v ulici někdo nezačne dělat lepší rohlíky než on. Aby měl pekař jistotu, nesmí stát nikomu dalšímu dovolit, aby si otevřel pekařství a spotřebitel zase nesmí mít volbu jiného pekaře, aby ten pekař, kterému chce ČSSD zaručit jistotu, ji skutečně měl a vděčně pak ČSSD volil." Pro pekaře či jakékoliv jiné podnikatele však Paroubek své billboardy nevylepuje.
Ochranná ruka státu má k urnám přivést státní zaměstnance a nižší příjmové vrstvy České republiky.

AUTOBUS OD TONYHO

Když si Paroubek porovnával, v čem by ještě mohl konkurenty trumfnout, logicky vsadil na soudržnou rodinu evropských socialistických stran. Z prvních stránek novin se tak kovaný socialista Jiří usmíval vedle pravičáka Tonyho. Britský premiér Blair také Paroubkovi předal double-decker, typický ostrovní dvoupatrový autobus. Sekretariát se chtěl vyhnout nedorozumění, a tak přelakoval původní rudou barvu, která by mohla evokovat spříznění s komunisty: "Sociální demokracie nebude jezdit v tmavě rudém autobuse, když naše volební barva je oranžová," vysvětlila mluvčí volebního týmu ČSSD Anna Veverková. Jenže tím se Paroubek dostal z deště pod okap. Změněná barva není v britském techničáku, a tak bude muset premiér osvěžit i technické termíny ve své angličtině, aby u britských úředníků vše vyjednal do voleb. Pokud ale double-decker nevyjede na české silnice, Miloši Zemanovi to vadit nebude. Důchodce z Vysočiny bude podporovat některé socialistické kandidáty výhradně na palubě Zemáka, se kterým už s úspěchem objel republiku v letech 1996 a 1998.

CO S ROVNOU DANÍ?

Nepoměrně složitější to má Občanská demokratická strana, která by po třech volebních porážkách jen těžko vydržela další roky v opozici. Proti ní hraje snad vše.
Nemá bonus vládní strany a premiéra, který se může prezentovat při státnických příležitostech. ODS svou vypjatou rétorikou proti Unii také nemá prakticky žádné kontinentální spojence a angažování polských konzervativců jen těžko podpoří u voličů imidž liberální strany. V neposlední řadě je mnohem složitější zaujmout v kampani pravicového voliče než typického příznivce Paroubka. Na druhou stranu na Hradě sedí čestný předseda Václav Klaus a znechucení z vlády ČSSD se také všeobecně rozmohlo. Mirek Topolánek mění snad všechno. Dávno pryč je stranická poučka Klaus = strana, která dodávala na předvolební plakáty stále jen jednu tvář. Asi se ani nedočkáme vypjatých hesel jako "Národ volí Klause" či "Mobilizace". Těm už od dob nenaplněného slibu "Doleva, nebo s Klausem" málokdo věří. Nyní hraje i v ODS prim imidž spolupracujícího týmu. Topolánek to ale zatím dovedl do extrému, když místo stranických tváří nabídl voličům v první fázi kampaně nevěrohodně hezké tváře z fotografických bank. Občanští demokraté ale ne náhodou polepili republiku jednou hezkou blondýnou (údajně zdravotní sestra), charakterním čtyřicátníkem (údajně dělník), zamilovaným párem po šedesátce (asi opravdu důchodci) a rodinou (třem dětem a manželce se někde ztratil otec). Musí před volbami žehlit škraloup, který jim ve stranické fazoně nadělala rovná daň.
Zdá se, že se koncept rovné daně líbí před volbami už jen ekonomům: "Rovná daň by skutečně mohla být mocným podnětem pro rozvoj podnikání. Kdo si vidí jen na špičku vlastního nosu, bude tvrdit, že si polepší jen podnikatelé. Jenomže hospodářský růst a prosperitu celé země nikdo jiný než podnikatelé nezařídí. Ledaže si ten, kdo si vidí jen na špičku vlastního nosu, zvolí ČSSD, aby mu zařídila prosperitu ona. A to tak, že pracovitým a bohatým vezme a jemu dá. To lze samozřejmě nějaký čas dělat, dokud se neukáže, že pracovité a podnikavé lidi přestalo bavit nechat se věčně oškubávat a raději se odstěhovali tam, kde se pracovitost a podnikavost vyplácí," říká pro MF Plus Tomáš Ježek. Když ODS vyhlásila myšlenku rovné daně, někdejší sen liberálního ekonoma Miltona Friedmana se zdál být realizovatelný. ODS se sice nepustila do konceptu negativní daně z příjmu, kterou velebí ekonomové a která víceméně realizována na Slovensku, přesto si nikdo nemohl nepovšimnout, že okolo České republiky tato myšlenka dostává zelenou (Slovensko, Rumunsko, Pobaltí). ODS čekala hádku o to, kde nastavit procentní laťku (v Rusku ji mají na 14 procentech, v Litvě ale platí podobné daně jako u nás -33 procent). Jenže se spustil ideologický povyk, že Topolánek bude bohatým dávat a chudým brát (tak byl nadepsán i billboard objednaný Balbínovou poetickou stranou s předsedou ODS jako Jánošíkem). Občanští demokraté nyní musejí nastavovat sociálnější tvář, aby volby neprohráli. Zdravotní sestra z fotobanky tak prý (kromě honoráře za focení) vydělá s ODS 21 400 korun ročně navíc, než je tomu teď. Do zmatku s rovnou daní z příjmu pak pohlaváři občanských demokratů motají i rovnou 15procentní DPH. To je ale voda na mlýn levici, že se chudým zvýší cena rohlíků o 10 procent na DPH. Zmatek dokonal stranický ekonomický "Mičurin" Vlastimil Tlustý, když připustil chaotické úlevy: "Chystáme výjimky z jednotné sazby DPH. Budou mezi nimi i některé potraviny. Uvažuje se i o nejnižší možné sazbě, tedy o nule." Nikdo si ale nedokáže představit, že by se třeba senioři prokazovali u kasy datem narození v občanském průkazu. "Tomu se zdráhám uvěřit - to přijede důchodce k benzinové pumpě, prokáže se, že je důchodce, a oni mu nebudou účtovat DPH? Nebo si koupí jogurt a pokladní v obchodě mu dá slevu ve výši DPH? Nebo si bude schovávat účtenky a finanční úřad mu bude DPH refundovat?" diví se Tomáš Ježek.

DRSŇÁK Z INTERNETU

Občanští demokraté nebazírují jen na billboardech. I oni sjíždějí republiku jako socialisté, musejí si ale svoji anglofilskou světovost dokazovat tím, že objíždění krajů nazývají "roadshow". Nic zatím nenasvědčuje, že kampaň bude "nebývalá", jak slibuje volební manažer ODS Jiří Šneberger. Zajímavé je možná jen to, že ta hrstka umělců, kteří od opoziční smlouvy stále podporují ODS, se projevuje trochu jinak. Předvolební snažení určitě opět zakončí fanynka ODS Lucie Bílá, Topolánek možná přemluví i ostraváka Jarka Nohavicu.
Neobvykle ale ODS podpořil režisér Filip Renč. Jeho předvolební klip imituje drsňáckého Indiana Jonese. Ten se proplétá za svitu pochodně jakousi jeskyní, kam kdosi nelogicky do skály vyrýpal "Myslím to upřímně" či "Akce čisté ruce". Nešikovná česká obdoba Indiana Jonese pak zapálí sudy s nápisem Unipetrol a před jistou smrtí ho zachrání jen modrá turistická značka.
Divák odhalí podobenství jeskyně, když za vyděšeným hrdinou vzplanou písmena KSČSSD. Kdyby se mediální poradci více namáhali, jistě by investovali peníze na internetu spíše do kontextové reklamy (zobrazí se reklamní odkaz u souvisejícího tématu - třeba u textu, jak je složité vyplnit daňové přiznání) než do uměleckých sklonů Filipa Renče.

MAJÁK DO KOMUNISTICKÉ BUDOUCNOSTI

Z menších stran překvapují komunisté. Jejich tradiční kampaň je žádná kampaň a minimum billboardů s nudnou grafikou. Tento rok tomu má být jinak. Za 22 milionů budou poprvé vylepeny plakáty s tvářemi lídrů KSČM. Podle poslankyně za Liberecký kraj Ludmily Brynychové se dokonce máme připravit na moralizující podtext: "Billboardy se objeví ve třech vlnách. Poukážeme v nich na negativní jevy a následně ukážeme cestu k jejich nápravě." KSČM nestojí před problémem, jak oslovit jiné voliče než ty, které ji volili v minulých volbách. Jejich preference už tradičně závisejí na schopnosti a neschopnosti sociální demokracie. Stávající příznivce bude mobilizovat nové stranické médium Rádio Haló Futura s poněkud huxleyovským podtitulem "rozhlasový maják do jiné budoucnosti".
Tradiční verbování k volbám ale jako vždy obstará především stranický tiskový orgán Haló noviny. Už nyní zde vycházejí redakční noticky, abychom v krajských volebních debatách ČT věděli, koho podporovat: "Věříme, že se sál českobudějovického Domu kultury Metropol zaplní i sympatizanty KSČM a že svůj hlas mu pošlou i televizní diváci-příznivci KSČM prostřednictvím SMS." Jejich program je neměnný.
Zhroucení kapitalismu je pro komunisty už tradičním cílem: "Trvalo by jim to asi tak dvacet let, soudě podle toho, že komunistický režim by se býval přirozeně zhroutil už v roce 1968, to jest po dvaceti letech od únorového vítězství v roce 1948, nebýt vojenského zásahu zvenčí," lakonicky konstatuje ekonom Ježek.

S VOUSY, ČI BEZ VOUSŮ?

Z nových či staronových stran se ale čím dál hlasitěji ozývá Strana zelených. Ti vyhodili levičácké duo Patočka-Beránek a místo toho vsadili na bývalého člena Občanského fóra, Občanského hnutí, Svobodných demokratů a lidovců Martina Bursíka. Mají ale nějaký ucelený ekonomický program? "Obávám se, že nikoli a že ho ani nemohou mít, chtějí-li zůstat zelení. Kdo trochu rozumí ekonomii, tak dobře ví, že žádná alternativa k tržnímu hospodářství existovat nemůže. Je ale možné a žádoucí ho vylepšovat například tím, že se v logice jeho fungování pozmění nebo zpřísní pravidla chování jednotlivců a podniků tak, aby se vyloučily nebo alespoň omezily negativní dopady na životní prostředí. Podnik, který vypouští do Labe jedy, s tím podle zpřísněných pravidel buď okamžitě přestane, nebo se nuceně zlikviduje celý. Zelení, jak se zdá, se chtějí zaměřit na takovéto vylepšování, což ale znamená, že přijímají tržní hospodářství, ale v obraně jeho principů mlčky spoléhají na koalici s nějakou pravicovou stranou," říká skepticky pro MF Plus Tomáš Ježek.
Ostatní strany se potácejí hluboko pod pětiprocentní hranicí, třeba Vladimír Železný však z působení na Nově ví, jak je důležitý marketing. Když se k tomu přičte zbytnělé ego, může se stát nejdůležitějším tématem volební strategie, zda do voleb bez vousů, či s vousy: "A tohle si říkalo zhruba padesát procent žen. Druhých padesát procent tesknilo po té tváři, kterou znalo z televizní obrazovky. A teď vy stojíte před vážným dilematem," postěžoval si pro LN předseda jednoprocentní strany, který objíždí okresy ve vozidle Železnák.

Foto popis| Vydrží KDU-ČSL úsměv i po volbách?
Foto popis| ODS slibuje reformy a záplavu slov
Foto popis| KSČM má nejspíš své voliče jisté
Foto autor| Foto: ČTK

Klíč| krajské volby; Kalousek Miroslav; Kasal Jan; Straka František; KDU

Reload 
6.4.2006 | rubrika: Reload - volby | strana: 5

Ksichty, které by bylo škoda nevyužít.

MICHAEL PLASTKSON

ODS by mohl přijet podpořit Michael Jackson a společně zazpívat s Lucií Bílou Dej mi pac na Václavském náměstí.

HOMO VLADKO

Cholerický kuchař z televizní reality show by mohl dát zcela nový rozměr příliš konzervativní straně KDU-ČSL

AGÁTA ISSA

Naše divoká karta. Vhodná tvář pro jakoukoli stranu. Agáta chodí ráda na večírky, ráda se fotí a doma má spoustu kabelek.

BIG SUNNY

ČSSD si potrpí na silné, výrazné osobnosti. Kromě toho by jim to na předvolebních billboardech s Paroubkem ohromně slušelo.

LIBOR BLBOUČEK

Nezávislí demokraté Vladimíra Železného potřebují chytrolína, který bude věřit tomu, co říká, i když to bude sebevětší hovadina.

NAFŤÁCI

Strana zelených potřebuje mladé, nadšené tváře, které se líbí mladým holkám a navíc mají hezký vztah k přírodě.

Foto popis|
Foto autor| Foto: archiv, ČTK, TV Prima

Nejsem si jist, co je těsně za obzorem
Zdravotnické noviny
7.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 20 | autor: MUDr. Milan Novák

Motto: Krize je šance. (čínské přísloví)

Situace spěje k možnosti, že budeme mít dvě lékařské komory. Jednu k něčemu a druhou na... nic. Mohla by to být zajímavá alternativa nepovinného členství. Od počátku tu totiž existoval nepřekonatelný problém: Sloučit do jedné party lékaře, kteří se nesmiřitelně odlišují svými existenčními zájmy. Jedni závisí na zaměstnavateli, druzí na pojišťovnách. Tedy něco jako registrované partnerství býložravců s masožravci. To nemůže dělat dobrotu a také nikdy nedělalo. Původně deklarovaný zámysl, že se komora bude starat o etiku, vzdělávání, pasování rytířů, kladení věnců a vůbec takové ty nadexistenční věci, byl asi tak reálný jako původní projekt TV Nova.

Polibek smrti od strejdy

Nedávno jsme viděli pěknou ochotnickou jednoaktovku.
Vydařená švanda. Pan ministr si povolal jen souhlasící část lékařských reprezentantů a národu i svému veliteli předvedl dojemně nerozbornou jednotu. Ti ostatní se nyní jeví jako menšina diverzantů a zemských škůdců. K tomu si ještě lacině zvedl popularitu hrozbou nucené správy pojišťoven, pokud nedodrží novou úhradovou vyhlášku, aniž kdo vůbec stihl dát takový úmysl najevo. Sám Lukašenko by to nezmákl lépe. S tím rozdílem, že kdo by si z takového propagandistického triku, který prokoukne i sotva odstavený kojenec, dělal v Bělorusku legraci, dostal by obuškem po papuli, kdežto u nás (snad zatím) ne. Jako by jedinou kvalifikací pro vysokou politiku byl zakrnělý pocit trapnosti. Takto vzniklý "konsensus" připomíná to, co kdysi napsal Jan Procházka o demokratických volbách v zemi Mušakumbalů: Kdo je pro, dostane balíček potravin, a kdo je proti, je popraven.
Ministr však ve skutečnosti nenápadně zatroubil ke generálnímu ústupu, který se snaží prodat jako vítězství. Kdo prohrál pod Moskvou a u el-Alamejnu, neměl by se hrnout ke Stalingradu. Zpráva z Vůdcova hlavního stanu: "Naše udatná vojska zkrátila frontu a úspěšně se přesunula do předem připravených pozic." Češi, ty smějící se bestie, si tohle dovedli vždycky moc dobře přeložit.
Zkrátka došel dech, síly i týlová podpora. A tak se leccos honem bere zpátky: agresivní drzost, úhradová vyhláška, lékové marže, plán na předání zaměstnaneckých pojišťoven v plen politikům.
David Rath už dostal ťafku od premiéra, jehož přízeň začíná mít k bezvýhradnosti o něco dále.
Pravil sice, že to nebere jako kritiku, i když to tak zvenku třeba vypadá, ale to jsou fíkové listy slov, jež ohanbí účinně nezakryjí. V zásadě však prý premiérovu podporu má. Jo, to měla Emmerová také. Usque ad finem. Takováhle podpora nemá cenu ani včerejších novin. Podle hezkého sicilského folklóru je nutno toho, kdo má být zlikvidován, ujistit svou náklonností. Stvrzuje se "polibkem smrti". Klasickým uklidněním oběti před letálním úderem, jak ho popsal don Corleone. Pak promluví lupara, puška na vlky s upilovanou hlavní. Aspoň tak jsme to četli v Kmotrovi. I když u nás by se taková kniha jmenovala spíš Strejda.

Pan prezident propadl u zápichu

A máme tu zákon o registrovaném partnerství. Samozřejmě ve standardní kvalitě, protože u řady našich poslanců těžko odlišit práci od sabotáže. Čili jako vždy se nejpozději dnem odhlasování hovoří o nutnosti novelizace k opravě zmetků. Ale tentokrát to tak nevadí. Je to průlom. Malý krok pro homosexuální spoluobčany, avšak velký krok pro většinovou společnost. Složili jsme státnici z tolerance v měnícím se světě, kdy padají dávná tabu, staré umírá a nové se ještě úplně nenarodilo. Hovoříme samozřejmě o racionálně podložené toleranci k neškodné jinakosti, nikoli shovívavosti ke zlu. Pan prezident bohužel propadl hned u zápočtu z tohoto předmětu, který budeme stále více potřebovat. Zase přehání a hovoří dokonce o "tragickém" omylu. Jistě nemusí všichni souhlasit. Názor, že jde o chybu, je také legitimní. Ale tragédie? Pod takovým slovem si představuji třeba válku, holocaust, Mnichov nebo srpen 1968. Možnost malé menšiny sexuálně odlišných lidí dát si své soužití úředně posvětit do této kategorie bezpečně nepatří. Připomenu starý vtip: Pepíček má za domácí úkol zjistit rozdíl mezi pojmem škoda a tragédie. Tatínek mu to vysvětlí zcela rukolapně: "Když nám chcípnou králíci, je to škoda, ale žádná tragédie. Kdežto když se zřítí letadlo s naší vládou, je to sice tragédie, ale žádná škoda." Mýlí se ti, kdož se obávají, že vznikla nějaká alternativa k posvátné rodině, která je tím degradována a zanikne. Je to legrační starost v době padesátiprocentní rozvodovosti, módy singles a stoupajícího počtu dětí rodících se mimo manželství. Rodina už dávno není základ státu, tedy místo, kde se protíná sex s politikou. Politika má vnímat ideovou, a nikoli sexuální orientaci občana. Heterosexuální a homosexuální soužití si nikde a v ničem nekonkurují. Pro koho přestavuje rodina významnou hodnotu, tomu nebylo nic odňato, jeho prostor nebyl jakkoli zúžen. Neumím si představit, že nějaký ženich teď řekne své nevěstě: "Hele, víš co, Mařeno? Já si tě nevezmu, zruším ohlášky a dám se radši zaregistrovat se sousedovic Pepkem, když už máme ten novej zákon." Asi se to nestane masovým jevem, řekl bych.

Z Boží milosti Paroubek...

Pan Paroubek náhle prozřel a zjistil, že má něco jako poslání, možná od nějaké vyšší bytosti. To je tedy zpráva jak šifra mistra Leonarda. Vyloučíme-li obehrané Marťany, pak se táži, s kolika "nějakými" vyššími bytostmi lze v našem kulturním okruhu počítat? Maximálně s jednou.
Mluvme tedy přímo, jak nám vokál narostl: Předseda vlády nám naznačuje, že svou funkci nedrží z vůle občanů, ale má mandát z Boží milosti. To je ovšem blasfémie. Ne z hlediska teologie, ale z pohledu demokracie. Nikdo v dějinách dosud nebyl premiérem "Dei gratia". To je výsada králů, císařů a Mesiáše. Tady opatrně.
Lidé s posláním jsou pro demokracii vždycky rizikem.
Mohou se totiž cítit nebezpečně vyvázáni z běžných pravidel.
Zůstaňme raději u toho, že předseda vlády je prostě takovým lepším zřízencem najatým občany na dobu určitou. Ať v klidu pracuje a vyšší moc nechá na pokoji. Kdo v ní věří a kdo ne, je každého privatissimo. S tím bych na politický trh nechodil.
Lidovcům stejně takhle voliče nepřebere, ti vědí svoje.

...dobudoval kapitalismus

Od 1. 3. jsme byli ouředně povýšeni na zemi s vyspělou ekonomikou. Trochu to připomíná prohlášení Antonína Novotného, že k 1. 1. 1960 jsme dobudovali socialismus, k čemuž si nechal od dodnes plodného profesora Jičínského napsat novou ústavu a ideologicky zprznil jméno naší země. Deklarovaný ekonomický růst je závratný (6 %), po odečtení artefaktů (posílení koruny a změny statistické metodiky) pak slušně průměrný kolem 4 %. Rychlost, při níž vítr sviští kolem uší. Takhle dohoníme vyspělé země již v příštím století. Pokud ovšem počkají. Zajímavé by bylo vědět cui bono, aneb u koho se to klinicky projevuje.
Ten pohádkový růst nám musí někam mizet. Aspoň do zdravotnictví se rozhodně nepromítá, protože takovou bídu jsme zatím ještě nezažili. Je pravdou, že bohatství se ve společnosti nerozděluje rovnoměrně. Čert dělá vždycky na větší hromadu. Ale čeho je moc, toho je příliš. Sice nám nedávno od hostiny, na niž jsme nebyli pozváni, spadly nějaké drobty a ohlodané kosti, ale podstatu to neřeší: Stát bude za své pojištěnce platit ohromující sumu 663 Kč, tedy zlomek platby zaměstnanců. I když, jak se říká, lepší než drátem do oka. Když to půjde tímto tempem, bude za nějakých dvacet let k práci ve zdravotnictví možná zapotřebí o něco méně masochismu než dnes. Cítí se někdo povzbuzen? Já příliš ne.

Žraločí privatizace incestem

Drzé čelo lepší nežli poplužní dvůr. Představitelé ODS vyzvali ministra Sobotku, aby rezignoval kvůli maléru, který spískali, když on chodil ještě do školy. Řeč je o IPB, černé díře na naše daně, jedovatém plodu divokých devadesátých let. Kauza je krystalickou esencí všeho, co se v prvních letech transformace udělalo špatně: incestní privatizace, nedobytné půjčky kamarádům, peníze partajím, bankovní operace typu "had požírá svůj vlastní ocas", tunelování, podvody, bankovní socialismus. Ty ztracené peníze, jež by se ve zdravotnictví tolik hodily, se ovšem jen tak nevypařily. Někde si lebedí konkrétní osoby, které si za ně luxusně užívají. Kupují si politiky, byrokraty, policajty, Mercedesy a akvária se žraloky, shlížejíce na lid obecný se znuděným pobavením. Tady někde jsme si zadělali na všeobecnou atmosféru nedůvěry, frustrace a despektu k politice, demokracii i právu.
Nyní se část tohoto smrdutého abscesu znovu bolestivě otevírá. A tím se pro nás současně otevírá příležitost otevřít znovu své peněženky, aniž se pachatelům cokoli stalo. Co bychom my vlastenci pro svou zemi neudělali, že? Jenom bych si dovolil pány politiky poprosit o záruky proti recidivě. Protože nedávno jsem vzteky se třesoucí rukou daňové přiznání nakonec ještě podal. Ale příště vám ho, miláčkové, už omlátím o hlavu. A to tak, že velmi silně. Považuji za fér, abych slaběji tělesně disponované politiky varoval, že měřím 189 cm a vážím 114 kg.
Naštěstí není vyloučeno, že se blýská na časy. Preference sociálních demokratů možná nasedly na skluzavku. Naopak vychází hvězda Zelených, tohoto standardního fenoménu západoevropské politiky. Cosi se zlomilo a doba je těhotná změnami, její test HCG je zřetelně pozitivní. Dojde k Velkému třesku? Přeskočíme laťku a využijeme šancí? I když je to konec pánevní a dítku nutno na svět pomoci. Proto se domnívám, že jsou chvíle, kdy je volební neúčast minimálně příznakem nízkého sebevědomí. Svítá naděje, že pomine zatu(c)hlost české politiky, kdysi připálené a dnes již zplesnivělé na dně neumyté pánve. Existuje dokonce fascinující možnost, že by se vládnutí mohlo úplně obejít bez komunistů. Kdekdo dnes cítí, že tohle perpetuum debile nemůže pokračovat. Že už jednou musí skončit střídání vlád bezobratlých s velkou klokaní kapsou, kteří exhibují svá zduřelá ega na obrazovkách ve stylu zápasů v blátě, jež se hodí k jejich blátivému myšlení.

Foto popis| Původně deklarovaný zámysl, že se lékařská komora bude starat o etiku, vzdělávání a vůbec takové ty nadexistenční věci, byl asi tak reálný jako původní projekt TV Nova.
Foto autor| Ilustrační foto: Isifa Image Service

Foto popis| Pan Paroubek náhle prozřel a zjistil, že má něco jako poslání, možná od nějaké vyšší bytosti. A ministr Sobotka byl vyzván ODS, aby rezignoval kvůli maléru, který spískala, když on ještě chodil do školy.
Foto autor| Foto: Isifa Image Service

O autorovi| MUDr. Milan Novák, neurolog@centrum.cz

Kampaň velkých stran stojí miliony
Hradecké noviny 
7.4.2006 | rubrika: Královéhradecký kraj/Pardubický kraj | strana: 6 | autor: KAREL HRAZDĚRA

Získávání hlasů zejména dosud nerozhodnutých voličů provětrá pokladny regionálních politických uskupení

Volby do sněmovny budou sice až v červnu, avšak většina politických stran již zahájila předvolební kampaň.

Východní Čechy - Čím více hlasů získají politické strany v červnových volbách do sněmovny, tím větší bude jejich podíl na rozhodování ve státu. Proto velká politická uskupení na kampani nijak nešetří.

Hrábnou do kasy hlouběji

Pražská centrála posledního volebního vítěze ČSSD oznámila, že chce v celostátní kampani utratit přes 100 milionů korun. Kolik z toho dostanou organizace v Pardubickém a Královéhradeckém kraji, místopředseda Martin Starec nedovedl přesně říci. "Dvě třetiny jsou pro ústředí, zbytek si rozdělí všech 14 krajů," uvedl pouze. Spočítali jsme si, že by tak na jeden kraj mělo připadnout v průměru přes dva a čtvrt milionu korun.
Zhruba po dvou milionech korun hodlají investovat do kampaně pardubická a královéhradecká krajská organizace ODS. "Je to návrh, který ještě projedná regionální rada," upřesnila za ODS Královéhradeckého kraje Věra Šenková. V Pardubickém kraji podle volebního lídra Ladislava Libého občanští demokraté nebudou pořádat megalomanskou kampaň, ale zaměří se spíše na individuální kontakty s občany.
KDU-ČSL zaplatí za volby v Královéhradeckém kraji 2,2 milionu korun, z toho 200 tisíc půjde z rozpočtu krajské organizace. Lidovci Pardubického kraje podle tajemnice Hany Demlové věnují ze své stranické pokladny půl milionu korun, počítá se i s finančními příspěvky kandidátů.

KSČM a zelení dají statisíce

Královéhradecká krajská rada KSČM uvolnila na volby 600 tisíc korun. O sto tisíc korun méně bude stát kampaň komunistů Pardubického kraje. "Je to o trochu více než při minulých volbách," poznamenal předseda krajské rady Václav Snopek.
Podle průzkumů agentur by se měla do sněmovny dostat ještě Strana zelených. Ta v Královéhradeckém kraji hodlá investovat do voleb 250 až 350 tisíc korun.
Krajský předseda Jaroslav Čihák tvrdil, že se tato částka pravděpodobně ještě sníží, neboť krajská rada chce z rozpočtu přispět na odstraňování povodňových škod. V Pardubickém kraji počítají zelení s výdaji ve výši 200 tisíc korun. "Hlavní volební kampaň začneme v polovině dubna," upřesnil předseda krajské organizace Jan Linhart.

KOLIK MILIONŮ CHTĚJÍ KRAJE UTRATIT

* Pardubický kraj: ČSSD - přesně neuvedeno, průměr na kraj 2,3, ODS 2,0, KDU-ČSL 0,5, KSČM 0,5, Zelení 0,2.
* Královéhradecký kraj: ČSSD - průměr na kraj 2,3, ODS 2,0, KDU-ČSL 0,2, KSČM 0,6, Zelení asi 0,3.

Region| Východní Čechy
Publikováno| Hradecké noviny; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Krkonošské noviny; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Noviny Chrudimska; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Noviny Jičínska; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Noviny Náchodska; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Noviny Svitavska; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Orlické noviny; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Noviny Rychnovska; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
Publikováno| Pardubické noviny; Královéhradecký kraj/Pardubický kraj; 06
ID| 90ae2120-7f09-47f7-bc6b-62f637dbfe3b

Klíč| krajské volby; Demlová Hana; KDU

Potíže s ekologickým palivem
Moravskoslezský deník 
7.4.2006 | rubrika: Česká republika | strana: 10 | autor: Vlastimil Jančařík

čtenářské fórum

Přečetl jsem si ve vašich novinách, že Strana zelených bude jezdit při volební kampani autem na ekologické palivo - řepkový olej. Jenže ve skutečnosti bude pan Martin Bursík jezdit na metylester řepkového oleje (MEŘO). K výrobě hektolitru MEŘO je potřeba až osmdesáti litrů klasické nafty. Takže jaká ekologie? Už předloni jste ve vašem deníku napsali, že od ledna 2005 bude povinnost přimíchávat do pohonných hmot asi pět procent biolihu, čímž se sníží zatěžování ovzduší. Biolíh se měl vyrábět hlavně z pšenice, ačkoliv z cukrovky a dřevní hmoty by vyšel třikrát levněji. Nicméně je rok 2006, žádný v Česku vyrobený biolíh se nikam nepřimíchává, naopak vznikla kolem celé akce velká korupční aféra. To je nějaký český syndrom, protože lihová aféra otřásala politickou scénou už za první republiky. Jak je možné, že v Polsku přimíchávání biolihu do benzínu řádně funguje už několik let, zatímco u nás s tím nejsme schopni pohnout? Máte to k Polákům přes kopec, nebylo by dobré tam poslat nějakého redaktora, aby se podíval, co a jak tam s tím biolihem dělají, a jak je možné, že se vyhnuli korupci?

***

Redakce uveřejňuje v rubrice Čtenářské fórum názory a dopisy čtenářů, které vyjadřují jejich názory. Vyhrazuje si právo příspěvky krátit a redakčně upravit. Můžete nám psát na e-mailovou adresu dopisy@morava. vlp.cz.

O autorovi| Vlastimil Jančařík, Ostrava-Zábřeh
Region| Severní Morava
Publikováno| Moravskoslezský deník; Česká republika; 10
Publikováno| Opavský a hlučínský deník; Česká republika; 10
Publikováno| Frýdecko-místecký a třinecký deník; Česká republika; 10
Publikováno| Havířovský deník; Česká republika; 10
Publikováno| Karvinský deník; Česká republika; 10
Publikováno| Novojičínský deník; Česká republika; 10
Publikováno| Bruntálský a krnovský deník; Česká republika; 10
ID| 03246438-9aef-4235-9961-33bebba980bc

O školném rozhodnou červnové volby
Rovnost - Brněnský deník 
7.4.2006 | rubrika: Česká republika | strana: 8 | autor: DALIBOR DOSTÁL

Praha * O zavedení školného hovoří pravicoví politici v České republice již několik let. O tom, jestli bezplatné studium zůstane i do budoucna, mohou rozhodnout červnové volby.
Právě zachování bezplatného studia má být jedním z volebních trumfů vládní sociální demokracie. "Je to investice do mladé, vzdělané generace a ta se každému státu vyplatí. Nevidím jediný důvod, aby se školné zavádělo," říká poslankyně Anna Čurdová. Zavedení školného v jakékoliv formě by podle ní zvýšilo sociální rozdíly ve společnosti. "Jsem proti tomu, protože přístup ke vzdělání má mít každý nadaný člověk," míní Čurdová.
Kromě ČSSD je proti zavedení školného také KSČM či Strana zelených.
Naopak zavedení poplatků mají v různých formách v programu lidovci i opoziční ODS. Ta se však brání tomu označovat ho jako školné. "Neříkejme tomu školné, ale úhrada části nákladů absolventa," říká odborník na školství ODS Walter Bartoš. Absolventi vysokých škol by podle ODS měli začít splácet část nákladů na studia poté, co si v zaměstnání začnou vydělávat alespoň průměrnou mzdu. "Soukromé zdroje navíc umožní dostat více peněz do vysokých škol. Díky tomu se každý dostane na vysokou školu, kterou bude chtít studovat," míní Bartoš. Právě "odložené školné" by mělo umožnit studovat většímu počtu zájemců.
Podle odborníků by k uspokojení poptávky po vysokoškolském studiu bylo třeba zvýšit výdaje na univerzitách ze současných 19 miliard na přibližně 30 miliard. Státní rozpočet však podle ekonomů nebude mít v nejbližších letech na tak výrazné zvýšení investic do vzdělání.
Alena Čurdová však tvrdí, že i při současné úrovni výdajů státu se postavení vysokých škol zlepší. "Klesá nám populace a budou dorůstat ročníky, které nejsou tak silné jako ty, které na vysokých školách momentálně studují," říká poslankyně. To podle ní umožní přijímat vyšší procento zájemců.

***

jak chtějí strany měnit školství

ODS - podpora malých venkovských škol, zrušení minimálního limitu pro počet žáků v základních školách
ČSSD - plat pro učitele 35 000 korun, o 25 procent více vysokoškoláků
KDU-ČSL - plat učitelů 130 procent průměrného výdělku, maturita až pro 75 procent populačního ročníku
Strana zelených - domácí vzdělání rovnocenné vzdělání ve školách, zrušení přijímacích zkoušek na střední školy
KSČM - zřizování dostupného bydlení pro učitele, stejné osnovy pro všechny typy škol

Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Česká republika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Česká republika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Česká republika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Česká republika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Česká republika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Česká republika; 08
ID| 2623d1a9-cdaa-4aee-9d5f-1af1d5d7bda2

Klíč| Státní rozpočet; KDU