Zadání územního plánu prošlo
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Brno | strana: 1 | autor: (jsm, red)

Brno - Brněnské nádraží dostalo zelenou ve své odsunuté podobě. Stejně tak rychlostní silnice R43 může vést přes Bystrc. Rozhodli o tom včera brněnští zastupitelé, kteří schválili zadání nového územního plánu na léta 2010 - 2020. Stostránkový dokument, který výrazně změní tvář Brna, odsouhlasili až večer.
A pěkně se u toho zapotili, na jednání totiž dorazili odpůrci z několika občanských sdružení. V sále se mávalo transparenty, křičelo, nadávalo a pískalo. Primátor Richard Svoboda (ODS) dokonce protestujícím pohrozil policií. Ruku nakonec pro dokument zvedlo 38 z 55 zastupitelů. Pro jeho přijetí se vyslovili občanští demokraté, lidovci i sociální demokracie. Komunisté a zelení byli proti, nebo se zdrželi hlasování.
Na přípravě územního plánu teď začnou pracovat projektanti, kteří mají šestnáct měsíců na zhotovení konceptu, ke kterému se potom bude moci vyjadřovat veřejnost.
Například brněnské nádraží ale navrhnou jen v odsunuté podobě. "Pokud někdo chce řešit nádraží v jiné poloze, měl si vzpomenout při přípravě minulého územního plánu," odmítl návrhy zelených na prověřování varianty s nádražím v centru náměstek brněnského primátora Radomír Jonáš (ODS). Proti návrhu zelených se postavila většina stran včetně odpůrců odsunu z ČSSD. Zelení nepochodili ani s druhou variantou silnice R43 přes Boskovickou brázdu.
Absolutně nejvíce času zabrala několikahodinová bouřlivá debata o případné brněnské sjezdovce. Odpůrci lyžařského svahu ve Wilsonově lese dosáhli svého, zde se stavět nebude.

Jednání se zvrtlo ve vřavu
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Brno | strana: 2 | autor: JIŘÍ SMETANA

Historickým sálem létala ostrá slova, primátor musel pohrozit občanům zásahem městské policie

Brno - Pokud se budete chovat jako na fotbalu, přeruším jednání a zavolám městskou policii. Tato věta nepochází od hospodského, ale od brněnského primátora Richarda Svobody (ODS) a byla směřována rozhořčeným občanům, kteří na včerejším zastupitelstvu protestovali proti návrhu zadání územního plánu. Brněnské radní hlasitými výkřiky otitulovali jako lháře, podvodníky a dokonce i šupáky.
Většina rozhořčených reakcí se točila kolem sjezdovky ve Wilsonově lese. Nepoužívaný svah měl být totiž jednou z lokalit, kde by v budoucnu sjezdovka mohla být. "Stavět sjezdovky ve městě je úplná blbost, ale pokud to chcete dělat, tak to aspoň nedělejte v lesoparku," horlil zastupitel za Stranu zelených Mojmír Vlašín. Desítky lidí, kteří na jednání přišli s transparenty, jej za to odměnily potleskem.
Horké chvíle si zažil i náměstek primátora Radomír Jonáš (ODS), po kterém žádali občanští aktivisté omluvu za únorový výrok, kdy je nazval "škodnou". "Já si za svými slovy stojím. Nikdy jsem od těchto iniciativ neviděl žádný konkrétní návrh," kontroval náměstek. "Pojem škodná neexistuje. I myslivci pochopili, že každý tvor má v přírodě své místo. A když to pochopili myslivci, třeba to pochopíte i vy," odsekl mu Vlašín.
Přestože zastupitelé nakonec ustoupili aWilsonův les z vytipovaných míst vyškrtli, stále před mikrofon přicházeli další a další lidé, kteří na sjezdovku i na celou politiku vedení města nadávali. "Stavte si stadiony pro tu kriminální lůzu, která se mlátí vytrženými sedátky. A my ještě budeme platit policii, která je hlídá," rozohnil se na vedení města jeden z hovořících.
Někteří lidé přišli na jednání zastupitelstva poprvé a očividně nebyli ve své kůži. "Budeme hlasovat, jestli jednání přesuneme až na 16.30. Kdo je pro?" vyzval zastupitele primátor. Kromě rukou politiků se vymrštily i ruce dvou žen sedících v poslední lavici.
Při odpoledním jednání se vystřídali odpůrci sjezdovky s odpůrci silnice R43 a celý kolotoč hanlivých výkřiků a přesvědčování politiků se rozjel nanovo.
Bystrcká aktivistka Jana Pálková donesla zastupitelům ukázat tlustý fascikl s třiceti tisíci podpisy pod peticí, odmítající vedení silnice Bystrcí, její kolega z Kníniček Petr Firbas zase zastupitele přesvědčoval pomocí vládního rozhodnutí z roku 1985.
Většinu zastupitelů ale jen pobavil. "Nesmějte se, opravdu to tak je," obořil se na zastupitele z ODS, kteří si zakrývali ústa. Na rozdíl od odpůrců sjezdovky ale nepochodil, nepřesvědčil je.

Foto popis| SCHVALOVÁNÍ MEZI PROTESTY. Na včerejším zasedání zastupitelstva bylo živo. Debatu o budoucím územním plánu sledovala a výkřiky doplňovala řada protestujících.
Foto autor| FOTO: MAFA - OTTO BALLON MIERNY

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - Brno

Děti musí do školky, žádá ČSSD
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: JOSEF KOPECKÝ, LENKA PETRÁŠOVÁ

POLITICI DÁL SLIBUJÍ. Sociální demokraté odkryli další předvolební karty. Původně slibovali rodičům za děti 60, 90 a 120 tisíc, ale teď prozradili, že polovinu by "vypláceli" rodičům v poukázkách na školku. Místa v mateřských školách však chybějí.

Sociální demokraté upřesnili svůj slib vysokého porodného, jen polovinu chtějí vyplácet v penězích

Praha - Místo peněz poukázky. ČSSD výrazně upravila svůj původní předvolební slib, jak budou rodiče dostávat desetitisícové porodné za děti.
Jak prozradil ministr financí a místopředseda sociální demokracie Bohuslav Sobotka v rozhovoru pro MF DNES, ze slibovaných 60 tisíc korun za prvního narozeného potomka by nakonec rodiče dostali v hotovosti na ruku jen polovinu - tedy 30 tisíc.
A místo druhé poloviny peněz jen poukázky - na placení mateřské školy či na vzdělávání rodičů.
Obdobně to má být u dalších dětí. Za druhé původně ČSSD slibovala 90 tisíc a za třetí 120 tisíc korun.
Sociální demokraté navíc prozradili, co je kromě zvýšení porodnosti jedním z jejich hlavních cílů: přimět rodiče, aby dali své děti do mateřské školy, za které by zaplatili právě novými poukázkami.
"My chceme, aby tam děti chodily alespoň na dva roky, protože dneska to tak zpravidla není," řekl Sobotka MF DNES. Poukázky, které ČSSD slibuje, by rodičům náklady, které platí za školku, pokryly.

Mateřské školy dnes chybějí

Socialisté dávají svým plánem najevo, že jednoznačně preferují, aby dítě skončilo ve školce, a ne aby s ním byla třeba doma matka nebo si zaplatila chůvu. Jiný typ výchovy než v předškolním zařízení nehodlají poukázkami podporovat. "Tak daleko, aby to zahrnovalo i možnost platit si chůvu, jsme se nedostali," řekl včera vicepremiér pro ekonomiku Jiří Havel. "Chůvy součástí našeho záměru nejsou," řekl i Sobotka.
Plán ČSSD ovšem naráží na to, že už nyní se leckde těžko shání místo pro dítě v mateřské škole.
Hana Květová z Líšnice ve středních Čechách má trojčata. Synové za pár dnů oslaví třetí narozeniny a matka se chce vrátit do práce. Už obvolala pět mateřských škol v širokém okolí, ale všude slyšela totéž: Bohužel, máme plno. "Teď jsme byli na zápisu ve školce v Řitce a mám pocit, že je to jako loterie. Budou přijímat jen asi třináct dětí, jenže rodičů s dětmi tu bylo tak třicet, ne-li víc. Tak nevím, jaká je šance, že zrovna moje kluky vezmou. Máme minus body už jen za to, že nebydlíme v Řitce. Přednost mají samozřejmě místní. Jenže co máme dělat, když v naší obci žádná školka není?" posteskla si matka.
Jak to chce ČSSD řešit? "Věříme, že náš návrh bude motivovat obce ke zřizování školek tam, kde o to bude ze strany rodičů zájem," řekl včera Sobotka. A vicepremiér Havel dodává, že si neumí představit osvícené vedení obce, které by takovému požadavku rodičů nevyšlo vstříc a víc školek neotevřelo, když bude mít jistotu, že jim za poukázky, které "vyfasují" rodiče, pošle peníze za děti stát.
Sliby politiků tak dopadají na obce. A čísla dokazují, že provoz mateřských škol je drahý, a zastupitelé si proto velmi rozmýšlejí, jestli na svém území školku zřídí. V posledních patnácti letech proto zanikla třetina mateřských škol. Každý rok jich končí několik desítek.
"Přestože je dětí v posledních třech letech čím dál víc, protože začaly rodit ženy ze silných ročníků sedmdesátých let, školky musí stále bojovat o svou existenci," potvrdila ředitelka mateřské školy ve Zbraslavi u Prahy Dagmar Meisnerová.
Místo v mateřské škole začalo být hlavně ve velkých městech nedostatkovým zbožím. Na ministerstvu školství kvůli tomu drnčí telefony a rodiče se ptají, co mají dělat. "Radíme jim jediné: buď překousnout všechno to papírování a založit vlastní soukromou školku, nebo tlačit na obce a města, ať školku zřídí," říká Marta Jurková z ministerstva.

Strany se předhánějí, kdo více slíbí rodinám s dětmi

Nápad sociálních demokratů proplácet polovinu výrazně zvýšeného porodného (dnes je v porovnání se slibem ČSSD "jen" 17 500 korun) podle očekávání narazil u ostatních politických stran. Ty se totiž, jak se necelé dva měsíce před volbami ukazuje, předhánějí právě v tom, kdo lépe osloví rodiny s malými dětmi.
"Rodiče nejlépe vědí, co jejich dítě potřebuje. Je to naprostý nesmysl, nutit nějakými poukázkami, aby posílali děti do mateřské školy," reagovala na plán ČSSD místopředsedkyně ODS Miroslava Němcová. Systém navržený socialisty jí připadá příliš byrokratický. Stát by měl podle ODS nechat lidem více peněz nižšími daněmi, aby se sami rozhodli mimo jiné i o tom, jak se postarají o své dítě a jaké služby si zaplatí.
Všechny rozhodující politické strany slibují zvyšování rodičovského příspěvku. ODS i Strana zelených chtějí zavést "otcovskou dovolenou", takže by po porodu mohli zůstat s dítětem doma oba rodiče.
Lidovci zase lákají voliče na to, že by byly nově daňově zvýhodněné služby typy au-pair. "Pokud ČSSD říká, že chce motivovat rodiče, aby dávali děti do školky, tak my to vidíme obráceně. Správné je, aby rodiče měli co nejvíce na výběr. Pro řadu rodin by jistě bylo příjemnější zajistit jiný typ péče o dítě než právě mateřskou školu," říká expert KDU-ČSL Marián Hošek.
I když ČSSD věří, že vyšší porodné vyvolá výrazný babyboom, jen to, že stát přidá peníze, stačit nemusí. "Když do automatu vhodíte příslušný obnos, vypadne vám za chvíli kelímek s kávou. Ale žena není automat na rození dětí. Nelze vhodit peníze a myslet si, že vypadne dítě," říká učitelka na základní škole a matka dvou dětí Hana Kubátová.

Foto popis| HLEDAJÍ MÍSTO VE ŠKOLCE. Hana Květová by ráda svoje trojčata dala do školky. Včera přišla na zápis do Řitky, ale místa jsou "nedostatkové zboží".
Foto autor| FOTO: MAFA - MICHAL SVÁČEK

Klíč| Hošek Marián; KDU

* Rodinná politika
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: (kop)

Co slibují strany

ODS

Zvyšování rodičovského příspěvku, aby v roce 2010 dosáhl poloviny průměrné mzdy. Možnost zkrácení doby vyplácení rodičovského příspěvku na 3 roky a jeho zvýšení minimálně o čtvrtinu. Otcovská dovolená v délce 2 týdnů.

ČSSD

Zvýšit porodné: na první dítě 60 tisíc Kč, na druhé 90 tisíc Kč, na třetí 120 tisíc Kč - polovina peněz se má "vyplácet" v poukázkách. Zvýšení rodičovského příspěvku do roku 2010 přes 10 tisíc měsíčně. Možnost rozložit si rodičovskou dovolenou až do osmi let dítěte.

KSČM

Půjčka se státní podporou na byt a zařízení až do 500 tisíc korun (za narozené dítě by se z půjčky odepisovalo až 100 tisíc korun). Prodloužení rodičovské dovolené na 4 roky, růst rodičovského příspěvku na 50 % průměrné mzdy.

Strana zelených

Společné zdanění i pro nesezdané páry. Náklady na placené hlídání dětí zahrnout mezi odečitatelné položky daně. Společná rodičovská dovolená po dobu šesti týdnů po narození dítěte

KDU-ČSL

Rozšiřování služeb péče o děti: rozvoj mateřských center, systému au-pair (zvýhodnění daňovými opatřeními). Zvyšování rodičovského příspěvku. Zavedení "rodinného pasu": slevy na kulturu, sport, nákupy.

Foto popis|

Kolotoč slibů jede na plné obrátky
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: VÁCLAV DOLEJŠÍ

Prezident Václav Klaus říká: "Vládní strana už vše, co slibuje, mohla dávno prosadit."

Analýza

Praha - Ještě zbývá slíbit měsíční příspěvek na teplou stravu a nárok na přístřešek pro bezdomce. Ti jsou totiž poslední sociální skupinou, pro kterou ještě politické strany nestačily vymyslet nějaké lákadlo.
Jinak se už letos dostalo na všechny: rodiny s dětmi mají mít tučnější příspěvky, důchodci vyšší penze, podnikatelé nižší daně, řidiči nové silnice bez děr, nezaměstnaní práci, nemocní zdarma drahé léky a studenti se všichni dostanou na školy.
Kdo to všechno zaplatí? V této odpovědi se dokážou občanští i sociální demokraté výjimečně shodnout: ekonomice za jejich vlády se prý bude tak moc dařit, že prostě bude na všechno. K financování svých nápadů také chtějí využít zlatá vejce, která snáší státní energetický kolos ČEZ.
Nevídaný závod partají o to, kdo půldruhého měsíce před volbami víc ochromí veřejnost svým nápadem, včera poprvé kritizoval prezident Václav Klaus. "Slibování před volbami je prostě věc, která by se opravdu dít neměla. Jako volič bych určitě neposlouchal ty politiky, kteří něco slibují," prohlásil.
Naposledy včera opoziční ODS lákala důchodce slibem, že pokud se ujme vlády, každému od 1. ledna 2007 zvedne důchod o tisícikorunu. Je to však kompenzace za plánované zvýšení DPH z pěti na 15 procent, které se odrazí na cenách potravin. Topolánkova strana se též včera zavázala, že zajistí, aby se penze nesnižovaly, ale naopak rostly stejným tempem jako průměrné mzdy v zemi.
Její hlavní konkurent, vládní ČSSD, chce dnes představit detaily svého hlavního taháku: zvýšení porodného z dnešních 17 500 korun až na 120 tisíc korun.
"Spousta politiků, kteří dnes něco slibují, je v parlamentu, dokonce ve vládě. Když tam dominuje jedna strana, všechny sliby mohla už dávno prosadit a neslibovat je do budoucna," dobírá si Klaus socialisty, kteří ve volbách v roce 2002 porazili ODS pod jeho vedením.

Sliby chyby

Dá se všem slibům vůbec věřit? Sám ministr průmyslu a středočeský lídr ČSSD Milan Urban už označil navrhované zvýšení porodného za "předvolební folklor".
U vládní strany je posouzení hodnověrnosti snazší. Stačí se podívat na závazky před posledními volbami, a co z nich splnila. V roce 2002 socialisté slibovali zvýšení porodného na 50 tisíc korun a plošné přídavky, ale pak obojí smetli jako "nereálné". Stejně tak zapadly slibované léky zdarma pro lidi nad 70 let s povolebním vysvětlením, že pacienty nelze kastovat podle věku.
A tak by se dalo pokračovat. Letos se ČSSD zavazuje snížit nezaměstnanost na šest procent z dnešních devíti. Čtyři roky starý slib - vytvoření 200 tisíc nových pracovních míst - prý splnila. Ke snížení nezaměstnanosti to však nevedlo, na podpoře je dnes o 50 tisíc lidí víc než v červnu 2002.
Motoristy si chtějí sociální demokraté letos získat závazkem, že do výstavby silnic budou dávat až 100 miliard korun ročně a že dokončí 300 kilometrů. To slibují titíž politici, kteří dosud na silnice posílají jen okolo 50 miliard.
Minulé nápady konkurenční ODS nelze konfrontovat s realitou. Ale je možné se ptát, kde na to vše vezme. "Prostě roztočíme kola ekonomiky," říká kandidát ODS na ministra financí Vlastimil Tlustý.
Ještě na konci loňského roku mluvila pravice hlavně o bolestivých reformách, snižování daní i byrokracie. Ale čím blíž jsou volby, vytahuje sliby typu "státem zaručený příjem".

***

* Největší sliby

Čím chtějí strany letos nalákat voliče

ČSSD

- snížit nezaměstnanost na šest procent
- průměrná mzda v roce 2010 bude 26 500 korun
- dokončení 300 kilometrů nových silnic a dálnic

ODS

- všem lidem a firmám snížit daně na 15 procent
- snížení nezaměstnanosti o 250 tisíc lidí
- roční daňové prázdniny pro živnostníky

KDU-ČSL

- kdo zaměstná člověka staršího 50 let, bude platit poloviční sociální pojištění
- pravidlo třikrát a dost pro recidivisty
- stavební spoření bude i na vysokoškolské studium

Zelení

- omezení poslanecké a senátorské imunity
- zákaz jízdy kamionů na tuzemských silnicích po celý víkend
- zrušení přijímacích zkoušek na střední a vysoké školy

Zdroj: volební programy jednotlivých politických stran

Stavaři nadávají: Ekoteroristé jen zdržují
Mladá fronta DNES 
12.4.2006 | rubrika: Severní Čechy | strana: 3 | autor: (fkr)

Krásný Les - "Ekoteroristé zastavili stavbu tunelu. Zelení říkají, že tu má hnízdit nějaký pták, kvůli kterému musíme začínat práci až v devět hodin, abychom ho prý nerušili. Toho ptáka tu přitom nikdo nikdy neviděl." Podobné "hlášky" se při včerejší exkurzi po úseku D8 z Ústí nad Labem na státní hranice ozývaly pravidelně. Jejími účastníci byli totiž většinou stavaři, kteří finišují. Stavbě po dohodách už nic nebrání.
"Ale my jsme se už před rokem zavázali, že nebudeme stavbě D8 přes Krušné hory bránit. Nevím, proč si stavaři stěžují, když už na tomto úseku už rok nic nepodnikáme. A že jsme zakázali stavět před devátou hodinou ráno? To je nesmysl - my přece nikomu nic nezakazujeme, to mohou jen státní orgány," namítá Miroslav Patrik z ekologické organizace Děti Země, která je v očích stavařů hlavní brzdou rozvoje dálnic v Česku.
Podle Patrika si za zastavení stavby někdy může stát sám. "Práce na tunelu Libouchec zastavil soud kvůli naší žalobě. Tu jsme podali proto, že jsme chtěli mít o stavbě informace a případně k ní klást připomínky. Ministerstvo dopravy nás ale vynechalo a soud nám dal za pravdu, že nás vynechávat nemělo," vysvětluje ekologický aktivista.
Ekologické iniciativy podle něj schválně nic nezdržují. "Někdy z nás dělají univerzálního viníka. Třeba nás obvinili, že jsme brzdili stavbu D47 do Ostravy. My jsme k ní ale přitom neměli žádné připomínky. Každý ví, že výběrové řízení zrušil stát, dodává Patrik.
Hlavním smyslem snažení ekologických sdružení podle něj je, aby dopady stavby na životní prostředí a krajinný ráz byly co nejmenší. "Podařilo se nám třeba prosadit, že u Lovoše v Českém středohoří bude na D8 nadzemní most pro zvířata a že kolem dálnice bude více zeleně, než se projektovalo," dodal Patrik.

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - severní Čechy

Všechny strany by dávaly peníze do dopravy
Hospodářské noviny 
12.4.2006 | rubrika: Agenda | strana: 2 | autor: Petr Sehnoutka, Petr Vašek

PRAHA, 12. 4. 2006

Veřejnou dopravu podporují všechny politické strany, které mají šanci dostat se v červnových volbách do sněmovny. Na výstavbu silnic, dálnic a železničních koridorů chtějí získat miliardy z fondů Evropské unie. Jednotlivé strany to uvedly v dotazníku, který minulý týden zveřejnily HN. Podrobnější plány strany přinášejí ve volebních programech.
Všech pět politických stran chce dokončit výstavbu železničních koridorů. Všechny strany je chápou jako páteř české železniční sítě. Nejpodrobnější podporu státu na financování železničních koridorů má ve svém programu vládní ČSSD. Jednoznačně slibuje masívní podporu dostavby třetího a čtvrtého železničního koridoru. Dostavba podle socialistů povede ke >zvýšení konkurenceschopnosti jak v oblasti osobní, tak i nákladní dopravy<.
ODS, lidovci a zelení prosazují rychlou transformaci českých drah na efektivní podnik. ODS a zelení navíc navrhují radikálně zvýšit konkurenci na železnici. Podle ODS by vyšší konkurence na železnici znamenala >přirozený tlak na vyšší kvalitu a nižší cenu poskytovaných služeb<.
Zelení dodávají: >Dosavadní železniční monolit je nezbytné otevírat menším přepravcům, kteří mívají pružnějšího podnikatelského ducha a bývají schopni své služby poskytovat efektivněji a kvalitněji. <
Socialisté a komunisté zase chystají pro železniční přepravu masívní státní podporu. Například ČSSD chce ve svém volebním programu >zvýhodňovat železniční dopravu před dopravou silniční<. Komunisté dokonce upřednostňují železnici i před dopravou veřejnými autobusy.
Všechny strany chtějí zachovat veřejnou podporu městské hromadné dopravy. Předhánějí se v tom, kdo nabídne více. ODS chce rozšířit integrovanou dopravu v okolí měst, podporovat ekologické autobusy jezdící na plyn a zvýšit počet příměstských vlaků.
ČSSD zase plánuje vyhradit veřejné dopravě ve velkých městech samostatné jízdní pruhy a zlepšit kvalitu dopravních prostředků. Velké ambice pro zkvalitnění MHD mají i lidovci. >Aby mohla veřejná doprava úspěšně konkurovat automobilové dopravě, musí být územně a cenově dostupná a její kvalita musí být srovnatelná s dopravou auty. Musí být čistá, rychlá a bezpečná,< píše se například v jejich programu.
Nejdále jdou v razantní podpoře MHD komunisté a zelení. Kromě jednoznačného upřednostňování MHD na úkor osobní přepravy uvažují obě strany o tom, že by lidé mohli jezdit v městských autobusech, trolejbusech či tramvajích úplně bezplatně.

O autorovi| Petr Sehnoutka, www.ihned.cz/sehnoutka; Petr Vašek, www.ihned.cz/vasek

Ale čím tedy zatopí chudí?
Hospodářské noviny 
12.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Jaroslav Michalík

DOPISY A E-MAILY

V dopisové rubrice mne zaujal text kandidáta Strany zelených Petra Koubka (Ano, konec uhlí, HN 7.
dubna). Reaguje v něm na předchozí dopis poslance ODS, bohužel však nevysvětluje, čím budou chudší domácnosti topit. Že by přešly na dražší ekologický plyn? Nebo si koupily kotel na dřevo? To pochybuji, kde by na to vzaly?
Strana zelených ovšem má svůj recept - ekologickou daňovou reformu, kterou nám všem zatopí tak, až nám bude horko. Recept zelených totiž spočívá v tom, že zdaní neekologické zdroje tepla a energie (především právě uhlí). Nízkopříjmová domácnost nejenže nebude mít na zakoupení modernějšího kotle, ale ještě bude platit >pokutu< v podobě ekologické daně za to, že stále topí uhlím.
Geniální situace, z níž chudí nemají úniku. Místo aby stát dotoval modernizaci topenišť, bude ždímat peníze z nejchudších vrstev. A přitom to je právě cesta, kterou by se měla ochrana životního prostředí ubírat - podporou modernizace zdrojů znečištění, která by stimulovala používání ekologických zdrojů. Pouhá penalizace je špatná a nestačí.

***

Redakce uveřejňuje v rubrice Dopisy odpovědi na články a dopisy čtenářů, které vyjadřují jejich názory. Vyhrazuje si právo příspěvky krátit a redakčně upravit. Anonymy nezveřejňuje. V rubrice Chyby a vysvětlení napravuje pochybení a odpovídá na dotazy k obsahu i jazyku HN.
Kontaktní adresy: telefon: 233 073 041 e-mail: dopisy.hn@economia.cz pošta: HN, oddělení dopisů, Dobrovského 25, 170 55 Praha 7

O autorovi| Jaroslav Michalík, jaroslavmichalik@yahoo.com

Topit uhlím radí i Evropská unie
Hospodářské noviny 
12.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Josef Brabec

DOPISY A E-MAILY

Doslova mě fascinoval názor Petra Koubka, volebního kandidáta Strany zelených (Ano, konec uhlí, HN 7. dubna). Obviňuje ODS z šovinismu za to, že jeden z kandidátů této strany chce i nadále využívat tuzemské uhlí. Musím se přiznat, že na ODS mi vadí mnoho věcí, ale v tomto bodě se s ní mohu stoprocentně ztotožnit. Tuší vůbec Petr Koubek, že i Evropská unie doporučuje maximální využívání domácích energetických zdrojů a jejich co největší diverzifikaci?
Dnes existují moderní kotle na hnědé uhlí (o výkonech od rodinného domku až po sídlištní kotelnu), které vypouštějí jen minimum exhalací. Účinnost takových kotlů dosahuje 82 - 86 %, což je o čtvrtinu více než u standardních kotlů. Takže samotné uhlí není rozhodně zavrženíhodné.

***

Redakce uveřejňuje v rubrice Dopisy odpovědi na články a dopisy čtenářů, které vyjadřují jejich názory. Vyhrazuje si právo příspěvky krátit a redakčně upravit. Anonymy nezveřejňuje. V rubrice Chyby a vysvětlení napravuje pochybení a odpovídá na dotazy k obsahu i jazyku HN.
Kontaktní adresy: telefon: 233 073 041 e-mail: dopisy.hn@economia.cz pošta: HN, oddělení dopisů, Dobrovského 25, 170 55 Praha 7

O autorovi| Josef Brabec, Benešov

Radnicí zněly protesty i pískot
Lidové noviny 
12.4.2006 | rubrika: Metropole/Brno | strana: 6 | autor: MILOŠ ŠENKÝŘ

Územní plán - Protestující dosáhli změny, sjezdovka ve Wilsonově lese nebude

BRNO Pískot, urážky, protestní transparenty. Zastupitelstvo města Brna včera absolvovalo nejrušnější schůzi za dlouhé roky. Primátor Richard Svoboda dokonce musel pohrozit povoláním strážníků.
"Pokud tady bude někdo dělat fotbalové utkání, přeruším jednání a povolám městskou policii," prohlásil. Ani to ale nezabránilo projevům emocí.
Zraky desítek lidí v nebývale plném sále se upíraly k bodu číslo 39. Prostý pojem Návrh Zadání Územního plánu města Brna skrývá krok, který na dlouhé roky ovlivní budoucnost Brna. A s ním stavby, s nimiž tisíce lidí nesouhlasí. Rychlostní silnice R 43 přes Bystrc, rekreační areál ve Svrateckém údolí se sjezdovkou z Wilsonova lesa či třeba přestavbu železničního uzlu s přesunem nádraží.

Opozice: Při projednávání chyběla slušnost

Aktivisté mimo jiné kritizovali, že se autoři stovek připomínek nejen nedočkali jejich zohlednění v dokumentaci, ale ani odpovědi. "Považuji za slušnost na písemnou připomínku písemně odpovědět," řekl Martin Ander z Hnutí Duha. Podobně za bezmála tři hodiny vystoupily více než dvě desítky lidí. Pouze jediný, Richard Duřpekt, se zástupců města zastal. Primátor nadále trvá na tom, že při projednávání postupovali maximálně transparentně. Nakonec však i koaliční strany ustoupily a slíbily, že s plány na sjezdovku ve Wilsonově lese již počítat nebudou.
Jana Pálková ze sdružení bojujícího proti silnici R 43 přinesla kopie petičních archů, které podle ní obsahují 34 tisíc podpisů. Neuspěla. Dálnice, stejně jako přestavba železničního uzlu, kterou znovu otevřela Strana zelených, však zůstane v dokumentech zachována.

Problém: Další osud tisíců brněnských zahrádek

Architekti, kteří mají na územním plánu pracovat, dostali za úkol také probrat množství zahrádek a zvážit jejich přeměnu ve veřejnou zeleň či v plochy pro stavbu bydlení. "Zahrádkáři často omezují průchodnost území," potvrdila Dana Wendscheová, která podklady připravovala. Nakonec však zastupitelé doplnili, že je třeba zvážit lokality postupně a vybrat náhradní plochy. Podle náměstka primátora Radomíra Jonáše, který sklidil kritiku za označování ekoaktivistů výrazem škodná, je dokument odrazovým můstkem. "V mnoha oblastech obsahuje pokyn posoudit několik variant," dodal. Podle zadání, které nakonec schválilo 38 z 55 zastupitelů, vznikne územní plán, který má pro Brno platit od roku 2010 minimálně po deset let.
Zadání územního plánu vymezuje rozvoj města nejen v dopravě, ale i v dalších oblastech. Na několika desítkách stran je tak i záměr rozšířit brněnské hřbitovy o dalších padesát hektarů či vybrat plochu pro nové krematorium.

Foto popis| Na radnici s transparenty. I s pomocí hesel protestovali někteří Brňané při jednání o územním plánu. Před radními a zastupiteli si nebrali servítky.
Foto autor| Foto LN - Tomáš Hájek

Vydání| Tato zpráva vyšla v prvním vydání

Regionální mutace| Lidové noviny - Brno

Jak jsem zezelenal, aniž bych cokoli tušil
Lidové noviny 
12.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 13 | autor: Ivan Gabal

POLEMIKA

Se zpožděním, protože nečtu (české) noviny, a z druhé ruky jsem se doslechl, že jsem údajným spolutvůrcem úspěchu Strany zelených. Samozřejmě v tom nejsem sám. Jede v tom ještě nějaký Štern z ČT, pak nějaký Urban, snad bývalý šéf OF, a pak také shodou okolností ten Bursík, marketingově dobře zabalená nula, která se nechytla v žádné straně, až z ní naše parta udělala objev sezony. A tohle všechno (Zelený marketingový produkt, LN 31. 3.) napsal nějaký Havlík, konzultant, který konzultuje nevím co, ale se mnou v tomto případě nekonzultoval nic a upřímně, s takovými výkony by u mne ve firmě nemohl chodit ani pro noviny.
Přiznám se ale, že když jsem si text s odstupem přečetl, potěšil mne a polichotil mi. Kdosi má zřejmě se silnými zelenými na české politické scéně takový problém, že si radši vymyslí i hodinky s vodotryskem.
A už se veřejně distancoval Jan Štern, zapírá i Jan Urban, a bohužel musím také já veřejně prohlásit: Drazí soudruzi, kteří máte problém se zelenými, asi vás hodně zklamu, ale já za ten váš problém opravdu, ale opravdu nemohu. Jsem totiž natolik vázaný ve svém byznysu, že už mi nezbývá čas ani na zábavu, byť by to byla zábava zelená.
Nemohu si však nevšimnout dvou věcí: jednak je to míra, kterou mi Havlíkův text připomněl starou estébáckou diskreditační praxi 70. a 80. let. Za druhé si jako někdo, kdo se živí komerčně analýzou, strategií a řešením společenských a rozvojových problémů, musím všimnout míry bezradnosti a zoufalství kohosi ze vstupu zelených do české politiky, která dotyčného nutí až k takovým výmyslům. Bursík tedy zřejmě je nejvýraznější zjev, jakkoli není v české politice novicem. Je přirozený talent, argumentuje fakticky, znalostí a podle analýzy (proto asi to podezření na analytika v pozadí - namlouvám si), má pozitivní téma a logický argumentační přístup. Je inkluzivní, názorově otevřený a dialogický, proto má okolo sebe takovou názorovou skrumáž lidí. A co je asi nejhorší, zřejmě se nedá koupit a proto je v pohodě. To bude patrně ten hlavní problém, se kterým si někteří nevědí rady. A doufejme, že se ani v tomhle Bursík nedá zlákat.
Je ale otázka, zda si to nerozmyslím já a neřeknu nahlas: pane Havlíku, co není a nebylo, může ještě být. Nevím však, zda by o takovou spolupráci stál samotný Bursík? Vím sice, jak by mohl dostat více než 15 procent, ale jsme drahá a špičková komerční firma.

O autorovi| Ivan Gabal, sociolog

ČSSD na Ústecku dotahuje ODS
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: (luk)

PRAHA - Síly mezi dvěma největšími volebními rivaly v Ústeckém kraji jsou vyrovnané. S těsným náskokem vede ODS, které by dalo hlas 28 procent voličů, nad ČSSD s 27 procenty. Vyplývá to z průzkumu agentury PSB z přelomu března a dubna, který si zadala soc. dem.
Ve srovnání se šetřením agentury STEM pro Českou televizi z konce března soc. dem. stáhla náskok ODS o jeden bod. Na Ústecku proti sobě kandidují mimo jiné premiér a lídr soc. dem. Jiří Paroubek a ústecký primátor Petr Gandalovič (ODS). Premiérovi podle PSB věří 53 procent, zatímco jeho soupeři z ODS 46 procent.
(Pokračování na str. 2)

(Pokračování ze str. 1)
Průzkum již zčásti zaznamenal střet mezi oběma lídry v souvislosti s povodněmi.
Gandalovič obvinil vládu, že do opatření po posledních záplavách v roce 2002 vložila málo financí. Paroubek zase primátorovi vytkl, že selhalo vedení města, které nemělo investovat například do sportovní haly, ale do protipovodňových opatření.
Na třetím místě jsou podle šetření PSB komunisté (23 %), následují zelení (14 %) a se značnou ztrátou lidovci (3 %).
Soc. dem. by v rámci Ústeckého kraje nejčastěji bodovali na Chomutovsku (34 %), ODS na Litoměřicku (38 %), a komunisté na Ústecku (28 %).
Průzkum se uskutečnil od 24. 3. do 4. 4. mezi 957 respondenty, kteří uvedli, že se "určitě, velmi pravděpodobně či možná" voleb zúčastní.
Před čtyřmi lety dopadly volby na Ústecku následovně: ČSSD 29,18 procenta, KSČM 25,08 procenta, ODS 24,21 procenta a Koalice 7,81 procenta.
Podle nedávného výzkumu STEM v Ústeckém kraji, konaného ještě před povodněmi, by volby vyhrála ODS s 25 procenty, soc. dem. by měla stejně jako komunisté 23 procent. Zeleným by dalo hlas 9 procent a lidovcům tři procenta.

Graf

Volební preference v Ústeckém kraji v % podle PSB

ODS 28
ČSSD 27
KSČM 23
Zelení 14
KDU-ČSL 3
PRÁVO - ti

Foto popis|

Zelení proti výstavbě nových spaloven
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (kk)

Strana Zelených nesouhlasí s výstavbou dalších spaloven na území Česka. V různé úrovni rozpracovanosti existuje podle nich 14 takových záměrů. Před schválením je například stavba spalovny v Mydlovarech na Českobudějovicku, naplánována je výstavba v Plzni a v Opatovicích v Královéhradeckém kraji.
"Tři současné spalovny k likvidaci českého odpadu stačí. Mají ještě volnou kapacitu. Další spalovny jsou v době, kdy je trend maximum odpadu recyklovat a dále využít, zbytečné," sdělila včera novinářům Eva Tylová ze Strany zelených.
Podotkla, že komunální odpad spálením zcela nezmizí. "Z jedné tuny zůstává 280 kilogramů strusky a 20 kilogramů vysoce nebezpečného popílku, na který se váží jedovaté látky," řekla Tylová. "Následné uskladnění nebezpečného odpadu je finančně i prostorově velmi náročné," uvedla mluvčí ministerstva životního prostředí Karolína Šůlová.
Podle zelených je důležité, aby Česko co nejdříve přijalo legislativní opatření proti dovozu odpadů. "Intenzívní kontrola území nemůže pokračovat neustále. Hrozí, že pozornosti České inspekci životního prostředí uteče jiná oblast," uvedla Tylová.

Foto popis| Eva Tylová ze Strany zelených na včerejší tiskové konferenci v Praze.
Foto autor| Foto PRÁVO - Lukáš Táborský

Co by přinesl zelený experiment
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 8 | autor: Jaroslav Krákora

Zelení navrhují snížení odvodů na zdravotní pojištění z dnešních 13,5 procenta na 10 procent.
Vzniklý výpadek příjmů veřejných rozpočtů chtějí sanovat pomocí ekologických daní. Považuji za nutné upozornit, co by tento experiment přinesl.
Zdravotní pojištění je placeno několika způsoby. Ze mzdy zaměstnance je strženo 4,5 procenta a devět procent z vyplacených mezd odvádí zaměstnavatel. Živnostníci platí 13,5 procenta z poloviny svých hrubých příjmů. Za státní pojištěnce - důchodce, děti a nezaměstnané, kterých je 5,8 miliónu - platí pojistné stát. Do března to bylo 13,5 procenta z úředně stanovené částky. Od dubna z částky odpovídající 25 procent průměrné mzdy.
Snížení sazby pojistného na 10 procent by způsobilo dramatický pokles výběru zdravotního pojištění, tedy peněz na zdravotnictví. Při dnešní sazbě pojistného vyberou zdravotní pojišťovny od zaměstnanců a živnostníků letos 120 miliard. Za státní pojištěnce do systému vloží po letošním zvýšení vyměřovacího základu stát 40 miliard. Po snížení sazby pojistného na 10 procent by na zdravotnictví bylo jen letos o 33 miliard méně. Výběr pojistného od zaměstnanců roste rychleji než za státní pojištěnce. V dalších letech by tedy výpadky zdrojů na zdravotnictví byly ještě dramatičtější a vyvolaly by kolaps zdravotnictví.
Loni byl deficit zdravotního pojištění 12 miliard a systém se hroutil. Jeho záchrana se nám podařila, když jsme do systému přidali jen letos 7,5 miliardy formou zákonné změny metodiky výpočtu pojistného za státní pojištěnce. Můžeme diskutovat, je-li to dost. I tak bude ČR dávat na zdravotnictví 7,5 procenta HDP (místo dosavadních 7,1 procenta). Vyspělé evropské země dávají 9-10 procent jejich mnohem vyššího HDP. Úvahy o dalším zvýšení plateb za státní pojištěnce, jejichž péče stojí cca 90 miliard, jsou na místě.
Stejně jako ČSSD i zelení slibují zvýšit platby za státní pojištěnce. Na rozdíl od ČSSD však zároveň chtějí snížit příjmy zdravotnictví cestou snížení sazby pojistného. Zřejmě si při tom ani neuvědomují, že při snížení sazby na 10 procent by se paradoxně snížila i platba státu za státní pojištěnce. Možná že až si zelení tento protimluv uvědomí, přijdou s novou metodou platby pojistného za státní pojištěnce. Podobně jako ODS přináší stále nové originální nápady v daňové oblasti.
Hlavně však musí někde opatřit těch 31 miliard ročně, o které v důsledku snížení sazby klesne výběr zdravotního pojištění, a další desítky miliard, které budou chybět na důchody po snížení sazby sociálního pojištění. Zelení je chtějí získat ekologickými daněmi, což je zvláštní forma spotřební daně, kterou by měly být zatíženy energie. Funguje tak, že k výrobní ceně je podobně jako u cigaret připočtena vedle DPH další daň, která cenu zdraží. Ekologická daňová reforma tedy znamená zdražení plynu, elektřiny, tepla atd.
Důchodci, nezaměstnaní a děti dnes zdravotní pojištění neplatí. Za tyto občany, kteří nevydělávají, platí pojistné stát z daní vybraných od těch vydělávajících. Což je solidární. Topit a svítit ale musí všichni. Na ekologické daňové reformě vydělají podnikatelé, kteří jsou v populaci menšinou, tím, že ušetří desítky miliard na odvodech zdravotního a sociálního pojištění. Na jejich vyšší zisky se však formou zdražení plynu a elektřiny složí celý zbytek národa. K žádoucímu zvýšení zdrojů na zdravotnictví by to nevedlo, zato k dramatickému zdražení základních životních potřeb zcela určitě.

Foto popis|

O autorovi| Jaroslav Krákora (Autor, poslanec za ČSSD, je předsedou sněmovního výboru pro sociální politiku a zdravotnictví)

Biskupové tají cenu papežova domu
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Ze zahraničí | strana: 11 | autor: Jan Kovařík

Dům, kde se 16. dubna 1927 narodil nynější papež, změnil majitele. Stala se jím nadace Rodný dům papeže Benedikta XVI., což oznámila v minulých dnech bavorská obec Marktl am Inn s ulehčením.
Cenu však biskupové z Pasova, Mnichova a Řezna, kteří nadaci vytvořili, tají. Proslýchá se, že stál 3,5 miliónu eur (asi 105 mil. Kč), ale oficiálně "bylo o ceně dohodnuto mlčení" mezi původní majitelkou a nadací. Když se ale lidé dověděli, že rozpočtový výbor Zemského sněmu uvolnil na transakci milión eur, odhadli celkovou suma na 3,5 miliónu. A Bavorsko se rozdělilo na dva tábory - jedni byli pro státní příspěvek, druzí proti.
"V době, kdy se v Bavorsku šetří na každém kroku a seškrtávají se i sociální výdaje, si vládnoucí CSU dovoluje přepych a uvolní na dům milión, za který by se daly pořídit pro lidi potřebnější věci," bouřili ve sněmu opoziční soc. demokraté (SPD) a Zelení. Jenže to je tak vše, co zmohli, protože CSU již po léta vládne Bavorsku sama a nemusí se s nikým radit.
"Nikdo mi nebude vykládat, že sedm bavorských biskupství nedá dohromady potřebné prostředky," řekl podle listu Frankfurter Rundschau Heinz Kaiser, poslanec za SPD. Jeden z poslanců CSU Günter Gabsteiger také přiznal, že "není nadšen miliónovou dotací," a hned vyslovil naději, že se za tato slova nedostane do pekla, ale jen do očistce. Bavorský ministr financí Kurt Faltlhauser (CSU) rázně ukončil diskusi prohlášením, že "vláda tak zabránila tomu, aby se dům nedostal do špatných rukou" a že tam bude muzeum.
Rodný dům pochází z roku 1745 a od roku 1920 sloužil jako policejní stanice. Joseph Ratzinger tu jako syn místního velitele četníků spatřil světlo světa. Rodina tam pak pobyla jen dva roky a stěhovala se jinam. Když byl Ratzinger zvolen papežem, stalo se z domu poutní místo a majitelce nezbývalo, než ho prodat. Mezi zájemci se prý objevily i firmy ze Sjednocených arabských emirátů. To by ale katolické Bavorsko nemohlo připustit, aby se majitelem stal někdo jiný než katolíci a dům případně "znesvětil".

Zastupitelé o zadání územního plánu
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Jižní Morava | strana: 16 | autor: Jan Chmelíček

Dominovala sjezdovka v Žabovřeskách *Téma dopravních staveb dopoledne zůstalo nepovšimnuto

Zadání nového Územního plánu města Brna, který má po roce 2010 nahradit nyní platný dokument, schválený před dvanácti lety, bylo dominantním tématem úterního jednání brněnského zastupitelstva, na které se dostavilo nebývalé množství občanů.
Dominovali mezi nimi podle všeho obyvatelé rezidenční Masarykovy čtvrti a Žabovřesk, lokalit, o kterých návrh hovoří jako o místech "koncentrace významného vzdělanostněprofesního faktoru s tendencí k prostorové segregaci vyšších příjmových skupin obyvatel".
Pomineme-li výtky ochránců představitelů Hnutí Duha, Strany zelených a některých ekologických aktivistů na adresu magistrátu, který podle všeho mnohé z patnácti set připomínek občanů k zadání územního plánu hodil pod stůl (například s tvrzením, že Územní prognóza Jihomoravského kraje je projednaným územněplánovacím podkladem, z něhož se při tvorbě brněnského územního plánu musí vycházet), pak dominantním tématem dopolední diskuse byl lyžařský svah ve Wilsonově lese.
Věta "Respektujte lokality definované Rekreační zónou Svratecké údolí pro sport, tělovýchovu a pohybové aktivity všedního dne" přiměla k protestu ty, jejichž klidu by se dotkla resuscitace mrtvého lyžařského areálu. Snášeli nespočet argumentů proti této myšlence. S poznámkou o nepraktičnosti, neperspektivnosti a neúnosnosti provozu lyžařských svahů v městě, kde se sníh drží jen pár dnů v roce, se přidal i zastupitel za KSČM Josef Kůta.
Až do poledne, kdy primátor Richard Svoboda (ODS) nechal odhlasovat odložení diskuse na půl pátou, nedošlo na jiná témata - zcela v duchu logiky Parkinsonových zákonů, které stanoví, že o miliónových investicích správní rada jedná minutu, o přístřešku na kola za pár liber několik hodin. Téma velkých dopravních staveb a jejich dopadu na život v Kníničkách, Bystrci, Bosonohách, Troubsku, Ostopovicích a Modřicích dopoledne zůstalo nepovšimnuto, stejně jako množství dalších témat, jež tento koncepční materiál pro vývoj města nastoluje. Do uzávěrky tohoto vydání rozprava o zadání územního plánu neskončila.

Foto popis| Transparenty i diskuse ve sněmovním sále vytvořily dojem, že není ohroženějšího místa v Brně než Wilsonův les.
Foto autor| Foto Právo - Jan Chmelíček

Regionální mutace| Právo - Jižní Morava

* Látal posílil klub Zelení/Šance
Právo 
12.4.2006 | rubrika: Olomoucký kraj | strana: 16 | autor: (ČTK)

Bývalý olomoucký náměstek a současný zastupitel Jan Látal, který v únoru vystoupil z ČSSD, posílil opoziční poslanecký klub Zelení/Šance v olomouckém městském zastupitelstvu. Klub má nyní šest členů a je v městském zastupitelstvu čtvrtý nejpočetnější.

Regionální mutace| Právo - Olomoucký kraj

Takhle ne!
Blesk 
12.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: Eva Pospíšilová

KOMENTÁŘ BLESKU

"Takhle to nefunguje, madam," řekl mi včera šéf Strany zelených Martin Bursík, když jsem se ptala na výši a u čeho bude zavedena ekologická daň. Tato reforma je přitom jednou z volebních priorit zelených, kteří mají stále větší šanci dostat se do sněmovny a podílet se na moci.
Do včerejška jsem Stranu zelených považovala za ty, kteří mohou vnést do naší sněmovny svěží vítr. Pokud ale předseda strany neumí přesně odpovědět na dotazy, které bezpochyby zajímají ty, kteří je chtějí volit, rozpaky skrývat nebudu.
Na řízení republiky by se podle mě měli podílet lidé, kteří minimálně přesně vědí, čeho chtějí docílit a jakým způsobem. Mít volební program jen v brožurce bohužel nestačí.

Foto popis|

O autorovi| Eva Pospíšilová, pospisilova@blesk.cz

Martin Bursík:Rozvod? Postupně ho řeším
Blesk 
12.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: Eva Pospíšilová a Ondřej Macura

Šéf Strany zelených poskytl Blesku rozhovor nejen o politice

PRAHA - Druhý David Rath na české politické scéně? Šéf Strany zelených Martin Bursík (46) už několik let žije s partnerkou - původem Češkou, později právničkou z Vídně - Monikou. Za právoplatnou manželku má přitom stále Ivanu, s níž má dvě děti. "Nejsem rozvedený," přiznal nám včera v rozhovoru nejen o politických cílech Strany zelených.

* Jste strana spíš pravicová, nebo levicová?

Jsme zelení.

* Dobře, ale po volbách budete možná muset do koalice. Je tedy pro vás lepší Paroubek, nebo Topolánek?

To v tuhle chvíli nedovedu říct. Těch bariér a styčných ploch je zhruba na obou stranách stejně. Záležet bude také na výsledku voleb.

* Takže půjdete do koalice s kýmkoli?

My se negativně nevymezujeme vůči nikomu, kromě komunistů. S těmi do vlády nepůjdeme, ani nepodpoříme menšinovou vládu, která by se opírala o hlasy komunistů.

* Pokud byste se dostali k moci, o jaká ministerstva by jste měli zájem?

O tom jsme ještě nediskutovali.

* Vy nepředpokládáte, že by Strana zelených měla ministra životního prostředí?

To má nějakou vnitřní logiku. Ale napřed chceme probrat témata, třeba kamióny, a pak se uvidí, jestli se vůbec dohodneme.

* Jakého výsledku byste chtěli ve volbách dosáhnout?

Za dvouciferné číslo bych byl rád.

* Nebojíte se, že dopadnete jako bývalý šéf Důchodců za životní jistoty Eduard Kremlička? Jeho strana měla před volbami v roce 1998 vysoké preference.

Toho se nebojím. My máme skalní voliče, kterých je víc jak pět procent.

* Pro jistotu ale: Jíte brouky?

(smích).

* Prioritou vaší strany je ekologická daňová reforma. Jak budou ty daně vysoké?

Nebude to žádný šok ani skok.

* Zajímají nás čísla. Tolik uhlí, tolik elektřina.

Takhle to nefunguje, madam. Nejhorší případ, který tady je, je elektřina z nějaké hnědouhelné elektrárny v severozápadních Čechách. Když ji nyní nakupuje obchodník od té elektrárny, tak ho kilowat hodina stojí zhruba korunu. Po zavedení daně by to mělo být zhruba 2,12 koruny.

* A dál?

Bude to tak, že kdo zatěžuje víc životní prostředí, tak bude platit větší spotřební daně.

* A co plánujete ve zdravotnictví?

Například to, že platit by se mělo jen za nadstandard. Dále také chceme zavést místo příplatků na léky platbu za položky na receptu. Samozřejmě ne pro chronicky nemocné.

* A kdy by se podle vás mělo odcházet do důchodu?

Věk se bude prodlužovat. Počítám, že tak v 65 letech.

* A teď k vaší rodině. Co na vaši politickou kariéru říká vaše žena?

My spolu už osm let nežijeme. Žiji s partnerkou Monikou.

* Vy jste rozvedený?

Ještě nejsem, postupně to řeším.

* Takže se schyluje k rozvodu?

Tak rozumně. Teď je na to trochu velké tempo.

Foto popis| Do případné budoucí vládní koalice by Strana zelených nešla jen s komunisty. Přiznal nám včera Bursík
Foto autor| Foto Blesk - Jiří Černohorský

O autorovi| Ptali se Eva Pospíšilová a Ondřej Macura

Co dělat?
Haló noviny 
12.4.2006 | rubrika: Vratimov 2006 | strana: 7

Vystoupení Vojtěcha Filipa, předsedy ÚV KSČM

Dnes se mi bude mluvit zvlášť těžko, protože za prvé neumím číst své projevy a za druhé tu mám dva vysokoškolské profesory a přednášet neumím, takže budu v těžké konkurenci. Ale když jsem přemýšlel, jak nazvat svou trošku do dnešního mlýna - do mlýna informací a postřehů, vzpomněl jsem si na výroky některých odborníků, na politický marketing. Lidé mají rádi představení, ale rychle zapomínají. A zadruhé dnes je všechno v titulcích a heslech a domněnkách než o znalostech programu, a to je trošku na škodu. Tak jsem si říkal - využiji tohoto poznatku a vypůjčil jsem si klasiky. V Rusku to bylo použito dvakrát - je jedno, jestli si za tím představíte klasickou ruskou literaturu nebo ono známé dílo Vladimíra Iljiče Lenina - prostě moje přednáška - chcete-li to tak nazvat - se jmenuje >Co dělat<.
Proč - Co dělat? - vystihuje to podle mého soudu současný stav naší politické scény, a žel také rozpoložení celé řady českých voličů. A na druhé straně takový název podobně jako citace K. Gottwalda nebo jiných klasiků upoutá přízeň novinářů - a nejen našich - a může v kampani zapůsobit, protože ve sdělovacích prostředcích nezapadne.
Ve volebním roce, kdy máme troje volby, se vždycky říká - říkal jsem to na zahájení volební kampaně v pražském Paláci kultury, že jsou volby důležité, že budou spolurozhodovat o dlouhé budoucnosti. Obávám se, že tentokrát toto klišé je daleko bližší pravdě než kdykoliv jindy. Opakuji to proto, abychom si uvědomili, o jak významný krok jde.
Volby zejména do PS mohou otevřít dveře k prosazení některých koncepcí, které mají fatální důsledky pro život naprosté většiny obyvatel naší země. A mohou být nezvratné nikoliv proto, že by příští volby nedopadly jinak, ale proto, že některá spojení znamenají i změnu ústavních priorit a změnu kompetencí jednotlivých orgánů.
Ať se nám to líbí nebo ne, budeme se muset smířit s tím, že to, co se děje nebo bude dít, úzce souvisí s pohyby nejen na české politické scéně, ale v celé Evropě a na celém světě. To, co hýbe českou politickou scénou, je prostě globalizace.
V naší zemi jsme svědky toho, že zcela bez skrupulí se někteří snaží prosazovat neoliberální tendence, které jsou navíc vydávány za jediný lék veškerých bolestí. Dovolte, abych zopakoval, že pod záminkou liberalizace pracovních vztahů na trhu práce je snaha výrazně oslabit prostor pro kolektivní vyjednávání a dále oslabit pozici zaměstnaných a všech zaměstnanců. Vlastně první větší kontakt s účastníkem tohoto semináře byl právě na toto téma, kdy zaměstnavatel mu řekl, že vyhodí polovinu lidí. A že mu to bude úplně jedno. My jsme taky nebyli nadšeni, když přišel Zákoník práce a Mirek Opálka je mi svědkem, že naše první stanovisko bylo, že raději necháme platit starý Zákoník práce, než ustoupit o tolik v pracovním zákonodárství. Když jsme se ale podívali na to, jakým způsobem se vyvíjí další zákonodárství v Evropě, zjistili jsme, že takový argument, že nenechají platit zákon z roku 1965, by se hodil kdekomu - jak pravici, tak pravicovým politikům, kteří se tzv. hlásí k levici. A nezbylo nám nic jiného, než se pokusit jim tento argument vyvrátit a s určitými podmínkami Zákoník práce přijmout. Já vím, že to pro někoho může být velký ústup od principů práce naší strany, ale nám nejde o jakousi taktiku. Tady jde o strategický krok, který musí vydržet ještě dlouhou dobu, abychom měli čas sjednotit naše řady natolik, abychom byli schopni se bránit. Ještě se k tomu vrátím.
Pod heslem liberalizace je totiž vytvářen prostor pro postupnou, chcete-li kastraci myšlenek sociálního státu. Liberalizace je záminkou pro tzv. daňovou rovnoprávnost, která ale není ničím jiným, než že daňové zatížení se přesouvá na chudé a bohatí ještě více bohatnou. Všechno, co alespoň trochu zajišťuje ochranu těm slabším, a méně šťastným, před agresivním a bezohledným, co aspoň trochu hájí kulturní a přírodní zdroje na úkor zisků, prý ohrožuje konkurenceschopnost našeho českého kapitalismu. Opakuji to proto, abychom si zapamatovali, jaká argumentace bude v následujících dnech používána, a na podzim znovu.
Totéž se odehrává ve všech zemích EU i tam, kde jsou čekateli na členství. Stále zřetelněji se ukazuje, že náš, diplomaticky řečeno, ostražitý a nedůvěřivý přístup k EU nebyl zas až tak neoprávněný. Dnes je zřejmé, že k prosazení některých neoliberálních opatření jsou stále častěji v zemích EU zneužívány struktury Unie, a mohl bych to dokumentovat na směrnici. Především se to děje celosvětově a také jsme svědky toho, že síly globalizace, vyzbrojené pro ovlivňování veřejného mínění, jsou ideologií neoliberalismu, táhnou všude za stejný konec lana. Na druhém konci jako by bylo prázdno. A tady se k tomu vracím. My jsme se ještě nedokázali sjednotit. My ještě nejsme natolik jednotní, natolik internacionální, abychom byli schopni globalizaci čelit. Tento úkol je před námi.
Jsme svědky toho, že zcela oprávněně mobilizují zdroje, přijímají rychlá a důkladná opatření proti vzniku pandemie ptačí chřipky, která je už i u nás, ale zatím nemá jiné oběti než 7 labutí. Ale pandemii, které čelíme, která je tady dávno - pandemie globalizace - proti tomu žádné opatření žádná vláda nechystá.
Tato pandemie totiž nehrozí a její budoucí oběti se neodhalují, ale své zničené životy tato pandemie už má na svědomí.
Pokud ODS se svou Modrou šancí, která střídavě platí a střídavě neplatí, a možná nás ještě do voleb překvapí, co vlastně bude a co nebude jejich programem, útočí na důstojnost člověka. Je to útok na samotnou podstatu demokracie, útok na sociální stát, na sociální spravedlnost. A nejčastějším nástrojem, jak tento útok vést, je všemožná privatizace, všemožná deregulace. Přenášení daňové zátěže, uvolňování prostoru pro zvyšování tlaku na pracující a nezaměstnané, omezování práv na kolektivní vyjednávání, demontáž demokracie jako podstatné součásti dalšího rozvoje.
Je tedy logické, že my budeme podporovat v příštím našem úsilí vše, co pomůže tyto útoky zabrzdit, a usilovat o to, abychom takový vývoj, který vede k omezení demokracie, zvrátili.
Připomeňme si, že OF a později ODS převzaly na začátku 90. let ekonomiku Československa v dobré kondici. Nezadluženou a s velkými rezervami, nezatíženou zahraničním dluhem, a naopak jsme byli světovým věřitelem, země měla vysokou kulturní a vzdělanostní úroveň a kvalifikovanou pracovní sílu. Připomínám, že světoví investoři sem nejdou kvůli tomu, že by se jim líbila česká vláda nebo české daňové zákony. Investorům se líbí český dělník. Ten, jeho kvalifikace je hlavním motorem toho, že sem jdou. Protože tak vysoce kvalifikovanou a kvalitně pracující sílu nikde jinde ve světě nenajdou. Manažery si dovezou sami a počítačové experty spíš vyvážíme, než bychom je potřebovali dovážet. Tento potenciál ODS nejenže neuměla využít a rozvinout. Používá jej samozřejmě pro své blízké, to uměli. Během 6 let dovedla zemi na pokraj ekonomického zhroucení. Připomeňme si pověstné Klausovy balíčky, krizi, >sarajevský atentát< a propad ekonomiky. Nyní tomu vzletně občanští demokraté říkají, že jsou to náklady transformace. Ty náklady nesete vy na svých bedrech, oni na nich jen vydělávají.
Bez ohledu na neustále opakované lži, nebo chcete-li pohádky >o morální devastaci naší země za 40 nebo 50 let<, je skutečnost, že za 15 let vlád ODS případně ČSSD, kterou držela za krkem ODS, nebo současné pravolevé koalice ČSSD, to vypadá, že největší morální úpadek je právě dán tím, že se ztratila úcta k práci. Jediným měřítkem hodnot jsou peníze a míra zisku. To je skutečná morální devastace. Není snad třeba ani lepších důkazů o kompetentnosti a kvalitě osobností ODS a reálné schopnosti této strany vést tuto zemi než to, co už se stalo.
Otom, kam by tato cesta vedla dál, se můžeme bohužel přesvědčit u našich nejbližších sousedů - nebudu mluvit o Slovensku, máme tu experta. Jen připomenu kompetentnost hlavních představitelů ODS - Topolánek nikdy nic neřídil. Tlustý jako předseda rozpočtového výboru a dlouholetý náměstek ministra nezná, a sám se k tomu přiznal v novinách, ani strukturu daně z přidané hodnoty u pohonných hmot. Při tom je to jeden ze základních zdrojů státního rozpočtu. A paní kolegyně Němcová přenechá na tři roky služební auto svému synovi, benzin je placen ze státních prostředků a ona bez uzardění není schopna ani na to odpovědět. O to naléhavěji se vkrádá otázka - co dělat, kdyby vládla náhodou ODS, a ještě naléhavěji, kdyby vládla s pomocí KDUČSL. Připomeňme si, že resorty řízené lidovci se vyznačují dvěma hlavními věcmi. 1. Neprůhledná výběrová řízení, nedostatek koncepce a neefektivní vynakládání financí. To jsem řekl ale opravdu velmi slušně. Protože KDU-ČSL vyniká právě v tom, že vyhraje ten, kdo je nejdražší a kdo státní rozpočet nejvíc oškube. Bohužel tuto podivnou finanční a personální politiku může dělat spoléhajíce se na krátkou paměť voličů a 90 % českých novinářů. Nechápu, a asi nejen já, jak je možné, že v české politické straně, která ve své politice prosazuje křesťanské hodnoty, prakticky neexistuje sociální nebo socialistické křídlo. Ale to není otázka pro mě, ale pro vedení KDU-ČSL. Jenže se jich na to nikdo nezeptá, protože oni všechny, kteří ještě něco znali ze sociálního programu křesťanských stran, vyloučili. Počínaje Richardem Sacherem, přes další a další lidi, kteří pro ně možná znamenali nebezpečí, že by nebyli dostatečně pravicoví. A zbyl jim jen antikomunismus.
A máme tu nový virtuální subjekt na politické scéně. Přesto, že se budou muset autoři výzkumů po těchto volbách minimálně červenat, tak Zelení pravděpodobně přes manipulace 5% hranici mohou překročit. Existuje tu mezi politology a komentátory, kteří komentují potenciální možnost vstupu Zelených do PS, výrok, že levice by ztratila většinu. To už nechápe téměř nikdo. Zelení jsou součástí klubu SEL a Evropské zelené levice. Zelení jsou pro to, aby prioritou byla ekologie, a najednou tady máme pravicovou zelenou stranu, která asi odmítne spolu s ODS deregulace a bude usilovat o co největší míru zisku. Promiňte mi, ale to je, jako kdybych říkal, že černá je bílá. Nazval jsem to tedy pouze modrými melouny, protože všichni víme, že melouny jsou navrch zelené a uvnitř červené. U nás máme melouny modré.
ODS totiž stejně jako její sestry ve světě prosazuje odstranění všech regulací. Protože, jak jsem připomněl na začátku - regulace znamená, že množství peněz neznamená ještě úspěch. Ale oni chtějí mít úspěch podle toho, kolik mají peněz a překročit všechny ty, kteří peníze nemají, nebo všechny ty, kterým už ty peníze různými způsoby odebrali. A tak si myslím, že naši politologové buď ztratili všechny zábrany nebo se docela zbláznili a říkají, že pravicová zelená strana může existovat. Co by se stalo, jsem říkal profesoru Oskaru Krejčímu. Říkal jsem, že není pravda, že záruka se po dvou letech nemůže využít. Myslím, že pokud by vládla ODS, KDU-ČSL a Strana zelených, tak tady do dvou let opravdu máme mimořádné volby. A nebylo by to dáno politickou scénou, ale skutečným sociálním hnutím nejširších vrstev českého obyvatelstva.
Je totiž docela možné, že v těchto volbách se nechají někteří mladí lidé, prvovoliči nebo ti, co jdou volit podruhé, kteří pocházejí z rodin, které jsou nám nejbližší a kde solidarita je vnímána jako hodnota, přesvědčit a řeknou si, že by Zelené bylo možné volit. Proto by bylo korektní, abychom řekli všem nahlas a na rovinu, co by se vlastně stalo, kdyby se realizoval program Strany zelených. Například jde o to, jaká je hranice mezi snižováním následků silniční dopravy a přijatelnými zásahy do zvyšování splavnosti řek. Jakou ekologickou cenu jsme ochotni zaplatit za bezpečnost lidí a majetku při povodních, kdy je cena za náš energetický blahobyt pro ně už nepřijatelná. Jak budeme zacházet prakticky s jedinou strategickou surovinou, kterou máme - tedy s vodou.
Je pravda, že Zelené teď prakticky nic nenutí k tomu, aby se odhalovali. Problém je v tom, že každé jejich téma, které přinesli, má spoustu velkých ale. Teď je pro ně lepší neříkat příliš. Kdyby se nakonec do sněmovny dostali, může postupné odhalování těchto temných míst velmi snadno přivodit předčasné volby. Já nemám nic proti Straně zelených, já nemám nic proti ochraně životního prostředí. Naopak jsem trval na tom, aby Jiří Dolejš zajistil v naší odborné komisi co největší výstup k problému ochrany životního prostředí do programu KSČM. Nemáme známku Zelených, ale máme program, který chrání životní prostředí. Nemáme známku ekologů, ale říkáme na rovinu, že bez regulace zisků není možné ochránit životní prostředí. Tam, kde pustíte trh, se ruka trhu určitě trávy dožadovat bude a spase ji lépe než ovce.
Nejvíc si zaslouží náš vztah k otázce Co dělat? odpovědi ve vztahu k ČSSD. Již mnohokrát jsem řekl, a spolu se mnou další, že současnou situaci považujeme za natolik vážnou, že nástup pravicových neoliberálních koncepcí od globalizace, až po modrou šanci, je tolik razantní a tak nebezpečný, že přes řadu velmi vážných koncepčních rozdílů by v české levici mělo nabýt vrchu vědomí společné odpovědnosti za odvrácení této hrozby. Znovu ale zdůrazňuji - vůle musí být na obou stranách. Pravice používá nejrůznější způsoby jak prosadit své zájmy a priority, kterými jsou především odstranění všech nástrojů a opatření, která regulují a omezují kapitál v jeho honbě za maximálním ziskem, a to za masivní podpory všech médií pod nejrůznějšími záminkami a hesly.
Stručně řečeno - pravice vede boj proti regulaci a za téměř totální privatizaci, což v podmínkách masáže masmédií a vytvořené atmosféře ve společnosti je nejen stravitelné pro řadu lidí, ale bohužel i módní. Problémy spojené s takovou politikou samozřejmě přinášejí tendence a snahy o posílení vlivu pravice na média, reálné omezení svobody slova, oslabování veřejné kontroly některých operací apod. V podstatě ani dnes neutichly hlasy o výhodnosti a větší přehlednosti většinového volebního systému při volbách do PS, který by skutečným cílům pravice vyhovoval více než ten současný.
Bohužel těmto tendencím naprosto nepochopitelně podléhají i někteří významní představitelé sociální demokracie. Obávám se, že ne vždy z nedostatku zkušenosti nebo krátkozrakosti, ale někdy také zcela účelově. Nemůžeme nevidět, že významná a vlivná část sociálnědemokratické elity by ani tak nebyla proti strategické spolupráci s ODS a podlehla tlaku na privatizaci bez ohledu na zkušenosti v západní Evropě, kde řada dříve privatizovaných a mezitím vybydlených podniků se dostává zpět do rukou státu, ale samozřejmě v daleko zbědovanějším stavu, než v jakém byly zprivatizovány. Dám vám příklad - socialistická Čína má ve státním vlastnictví okolo 10 % výrobních prostředků. Ostatní jsou buď v soukromém nebo ve veřejném vlastnictví - tzn. ve společenských organizacích, družstvech apod. Kapitalistická Belgie má ve státním vlastnictví 56 % podniků. Všimněte si, že je tam velký rozdíl, ale nikdo neříká, kolik z těch 56 % státního vlastnictví jsou ty podniky vybydlené - kdo je vrátil, za jakých podmínek, a kdo nesl náklady na vybydlení. Tento problém, žel, u nás je málo vnímán. Náklady ponese vždy veřejný sektor a my jsme přesvědčeni, že nemůžeme pokračovat tak, abychom dali Modré šanci vůbec nějakou šanci. Myslíme si, že je třeba zastavit bezhlavou privatizaci. Myslíme si, že je třeba spolupracovat na levici tak, abychom dokázali tomu zabránit. Žel, část soc.dem. tomu nebrání.
Připomenu jenom krok ke kapitalismu privatizací bank. Nepříliš významná rakouská banka Die Erste privatizovala Českou spořitelnu, na základě zisku z České spořitelny byla schopna nakoupit další podniky a nyní je jednou z největších bank střední Evropy. Dosahuje pro nás výhody do Chorvatska, když potřebujete vybírat z bankomatu.
Proč to říkám - za jakých okolností došlo k tomu, že jsou tam velké zisky. Jen na základě toho, že byli propuštěni lidé, byla omezena pracovní doba, snížil se komfort pro člověka, snížila se služba, a zisk byl přesunut z ČR do zahraničí. Žel tomu nebylo možné zabránit bez sociální demokracie. Státní podnik PKN Orlen, polský, privatizoval český státní podnik Unipetrol. Myslíte si, že by někdo náhodou nemohl říci, že by bylo třeba privatizovat ČEZ. A kterému jinému státnímu podniku a kterému jinému státu máme odevzdávat své zisky, když už takhle nás okrádají každý den na cenách energie a cenách distribuce energie. To společně s německým E. ON. A my přece jasně říkáme, že každé vlastnictví má mít stejnou ochranu a má stejnou cenu. Není nic lepšího ani na státním, ani na družstevním, ale ani na soukromém vlastnictví. Všechna vlastnictví mají stejnou cenu, zaslouží stejnou ochranu a žádný krok k privatizaci nám nemůže přinést lepší výsledky. Lepší výsledky nám může přinést tam, kde přinášíme novou technologii, novou práci a samozřejmě růst životní úrovně.
Podivuji se nad tím a nechápu, že někteří ministři soc.dem. bojovali do posledního dechu za schválení Zákoníku práce, o kterém jsem mluvil na začátku, ale zároveň volali po schválení směrnice EU, která kdyby byla přijata v původní podobě, tak by se Zákoník práce stal cárem papíru. A k smíchu je mi, když ministr soc.dem., který je osmým rokem ministrem, si posteskne, že učňovské školství je za poločasem rozpadu. Někdy je prostě zřejmé, že některým politikům ČSSD nejde ani o to hájit zájmy pracujících, zaměstnanců, sociálně slabých a dalších českých občanů, jde jim spíš o to, aby oprávněná nespokojenost lidí nezpůsobila, že padne jejich vláda. I to je jeden ze základních rozdílů mezi přístupem KSČM a ČSSD.
My nepovažujeme ztrátu zaměstnání a reálnou nemožnost uplatnit své schopnosti, znalosti a elán ve společnosti za problém příjmu do rodinného rozpočtu. My ho považujeme především za nepředstavitelnou ránu právu na důstojný život. Je to facka lidské důstojnosti, je to facka skutečné humanitě a kvalitě života. Proto nepovažujeme za dostatečné pouze zabránit drastickému propadu životní úrovně, i když to považujeme za důležité. Ale za nezbytné považujeme hlavně to, abychom za každou cenu zajistili, aby dlouhodobá nezaměstnanost byla pro všechny, kteří chtějí pracovat, neznámým pojmem. Tady prostě nemá místo charita, tady musí být jasný program, jasný cíl. Tady je jasný rozdíl mezi naším přístupem k solidaritě a oním charitativním přístupem. Není možné, aby při růstu HDP dále nerostly mzdy.
Stručně řečeno - naše povolební chování ve vztahu k ČSSD - mohu říci tolik. Tyto a podobné, mnohdy i zásadní výhrady k politice jejího vedení, arogantnímu chování řady vedoucích představitelů vůči nám vnímáme jako neuváženost, neschopnost nebo zlý úmysl. My se ale budeme řídit chladnou a věcnou analýzou situace a hrozeb, kterým v naší zemi musíme čelit. Tou klíčovou hrozbou je vítězství neoliberálních koncepcí. Proto jsme připraveni spolupracovat.
Máme v úmyslu za podmínky korektních vztahů podporovat návrhy, i když budou z dílny sociální demokracie případně někoho dalšího, které budou směřovat ke zlepšení životních podmínek pracujících, a to nejen v ryze materiálním smyslu. Máme v úmyslu podporovat kroky směřující k důslednému prosazování principu solidarity v politice státu a solidarita je pro nás kvalitativně něco jiného než charita. Naší podporu budou mít návrhy směřující proti likvidaci nebo paralyzování sociálního státu a útoky na sociální stát jako celek. Budeme důrazně vystupovat proti bezdůvodné, nepromyšlené a pouze ideologicky odůvodněné privatizaci a budeme bránit tomu, aby se stát zbavil nástrojů na řízení.

Pokračování na str. II
Dokončení ze str. I

Nechceme, aby i při situaci, kdy většina říká, že není co privatizovat, jsme se dostali do situace, kdy se budou privatizovat i sociální služby. Říkám, že budeme nesmiřitelně vystupovat a bojovat proti všem pokusům o omezování parlamentní a mimoparlamentní demokracie. Možná, že se vám to zdá jako nesmyslné. Mně nikoliv. Protože v případě, že by došlo ke spojení ve velké koalici v ústavní většině ODS a ČSSD k výsledkům, které by v Senátu umožňovaly změnu ústavních zákonů, došlo by ke změně nejen volebního systému, ale mohlo by dojít k tomu, že z Ústavy ČR by mohlo zmizet právo na bezplatné školství a zdravotnictví, a na poskytování sociálních služeb. Tomu musíme zabránit.
Proto musí KSČM ve volbách uspět. Proto musí napřímit páteř sociální demokracii. Proto musíme, a říkám to zcela otevřeně, pracovat tak, abychom my byli tím, kdo povede tento stát zpátky směrem k udržení sociálního státu a dopředu k socialismu.
Na závěr mi dovolte pár poznámek. Je zcela běžné, že někteří, zejména mladí a revolučnější, chcete-li jakobínštější novináři, mají podobně jako jejich vrstevníci z 50. let pocit, že jsou povoláni k tomu, aby byli současně žalobci, soudci i katy v jedné osobě. Komické je nejen to, že takovým odpudivým praktikám podléhají nejen nejohnivější ochránci svobody, demokracie a morální integrity z médií, která svou jednostrannou politickou orientací jdou do černo-modra, ale poslední dobou se tím pyšní i média veřejnoprávní. Stručně řečeno: mají v rukou média, mohou říkat, co chtějí a nikdo jim v tom nemůže zabránit. Je potřeba, abychom se tomu postavili. My máme na své straně jen ty slušné novináře. K dispozici Haló noviny, Naši pravdu, Alternativy a Rádio Haló Futura. Pak máme na své straně řadu slušných lidí. Umělců, vysokoškolských učitelů, dělníků, zaměstnanců, kteří mohou šířit naše myšlenky. A když se ptáme Co dělat? tak si musíme odpovědět zcela jednoznačně. My jsme rozhodli o svém volebním programu, my jsme rozhodli o tom, kdo tento program bude hájit před občany České republiky. Teď je potřeba těmto lidem a tomuto programu pomoci k voličům. A nejlepším mediálním prostředníkem každého politického programu je vždycky občan, který je pro takový program přesvědčen, který je ochoten pro něj něco udělat. Osobní agitace je věc, kterou potřebujeme na oněch 56 dnů. Jestli se ptáte -Co dělat? - tak já odpovídám, prosím vás, nediskutujme o tom, kdo je na kterém místě kandidátky, od toho máte preferenční hlasy. Nediskutujme o tom, jestli je program dost široký nebo příliš široký, od toho máme možnost v soutěži udělat náš alternativní program. Nediskutujme o tom, jestli to všichni ví. Odpovězme si - všichni to neví. Amy, co to víme, jsme povinováni těm ostatním o našem programu povědět. Naší prací je těch 56 dní agitovat pro program těch, kteří chtějí, aby v České republice byl důstojný život občana, odpovídající nárokům 21. století. *

Foto popis|

O volbách nejen domácích
Haló noviny 
12.4.2006 | rubrika: Vratimov 2006 | strana: 8

Vystoupení politologa Oskara Krejčího

Nedávno vyšla u nás kniha Emanuela Waldsteina >Úpadek americké moci<. Je to autor, kterého můžeme pokládat za jednoho z nejvzdělanějších politologů, historiků, sociologů. Je to americký neomarxista. Stojí zato si jeho práci přečíst ne proto, že byste se vším souhlasili, ale proto, že jeho práce je nesmírně inspirující.
Základní přístup, který on aplikuje při analýzách současné situace i prognóz budoucího vývoje, by se dal nazvat celistvým pohledem na věc. Pokouší se o to, aby každý detail současnosti nahlédl prostřednictvím toho, čemu se říká světosystém prostřednictvím globálního vývoje celého světa.
Jako příklad uvedu věc, kterou máme všichni v sobě, takříkajíc pod kůží. Jeho pohled na Sovětský svaz, na minulost našeho hnutí, je velice skeptický. Vychází z toho, že Sovětský svaz byl vlastně pyšný páv žijící ve zlaté kleci, ve světosystému kapitalistickém, a že neměl podmínky pro další rozvoj. Upozorňuje, resp. jako příklad uvádí krizi zadluženosti ve světě. My známe krizi zadluženosti jako příčinu úpadku v Latinské Americe či Africe. Waldstein upozorňuje, že první stát, který se dostal do platební krize, bylo Polsko. To si utáhlo opasky, vznikla Solidarita a byla nastartována poslední fáze toho, čemu jsme říkali reálný socialismus.
Když charakterizuje osmdesátá léta, upozorňuje, že čím větší byly tehdejší úspěchy Sovětského svazu, tím bližší byla krize, protože to, co on nazývá starou levicí, nabízelo změny, které nemohlo realizovat. Tedy v rámci onoho světového kapitalistického systému.
Mluvím o tom proto, že bych chtěl tento přístup použít i na problém současných voleb u nás. Podívat se na české volby prostřednictvím vývoje ve světě. Zítra se konají troje volby. V Maďarsku, Peru a v Itálii. V každé z těchto voleb si můžeme najít poučení i pro vývoj voleb v Česku. Maďarské volby jsou pro nás zajímavé přinejmenším v trojím slova smyslu. Jsou to parlamentní volby a odehrává se tam něco podobného, co jsme zažili u nás. Tzn. vládnou socialisté, kteří prošli hlubokou krizí a tu krizi řešili tím, že vyměnili premiéra. V současné době v Maďarsku podle výzkumu volebních preferencí mírně vede pravicový Fidés před socialisty, řekněme sociálními demokraty. To je krásná analogie českého vývoje. Pro nás je důležitá ještě jedna věc. Když se podíváte na středoevropský prostor, vidíte, že v tomto prostoru zaznamenáváme výrazný pohyb doprava. Začal v Německu, proběhl v Polsku a míří do Maďarska a Česka. Samozřejmě existuje výjimka nazvaná Slovensko.
Tento posun doprava je dán tím, že se do značné míry vyčerpaly programové, a řekněme i mravní kapacity stran sociálnědemokratické orientace, které v Německu, Maďarsku a v Polsku vládly. Koneckonců to platí do značné míry i o Česku. Slovensko je něco jiného. Tam vzhledem k tomu, že docházelo k fázovému posunu v důsledku reprivatizací poté, kdy se Mečiar pokoušel vytvořit národní buržoazii, nastalo období předávání majetku národní buržoazie do rukou nadnárodních monopolů. To fázovité střídání má časový posun. Nikdo z nás dnes není schopen říct, jak obstojí strana Smer, která je jako sociálnědemokratická strana předurčena k vítězství. Volby na slovenské straně se odehrají týden po volbách u nás. Tedy jak obstojí před úkolem vládnout.
V této souvislosti je pro nás důležitá ještě jedna věc. Všimněte si, že to, co nazýváme pravicí v Polsku nebo v Německu, je něco jiného než pravice v Maďarsku a v Česku, případně na Slovensku. Německá křesťanskodemokratická pravice, ale i vládnoucí pravice v Polsku je do značné míry sociálně orientovaná. To znamená, že je tam ten prvek křesťanského sociálního cítění. Tím nechci tvrdit, že tato hnutí jsou přirozenými spojenci levice. Jenom chci říct, že tento moment odlišuje pravici Polska a Německa od pravice maďarské, české a slovenské, které jsou výrazněji liberálně orientovány.

Latinská Amerika jde výrazně doleva

Když se podíváte na volby v Peru, připadají vám vzdálené. Jsou to volby, které se budou týkat jak parlamentu, tak prezidenta. Všechno nasvědčuje tomu, že v těchto dvoukolových volbách vyhraje levicový prezidentský kandidát, bývalý voják, který vedl převrat proti Fujimorovi. Důležitá informace z těchto voleb je vlastně ta, která je v souvislosti širší. Celá Latinská Amerika se výrazně pohybuje směrem doleva. Máme za sebou vítězné levicové volby v Brazílii, které jsou bohužel dnes spojeny s korupcí v prezidentském okolí. Máme za sebou Chile, Venezuelu, Uruguay, před sebou volby v Nikaragui a v Mexiku. Všechny naznačují, že Latinská Amerika jde doleva. Pro nás je důležitost tohoto posunu dána tím, že Latinská Amerika mnohem dříve než Evropa, nebo postsocialistická Evropa, aplikovala radikální liberální modely, nebo neoliberální modely, to znamená to, co my prožíváme dílem pod praporem SNKU na Slovensku, dílem u nás pod sliby modré šance ODS. Zkušenosti v Latinské Americe jsou obdobné jako zkušenosti naše s radikálními liberály, s tím rozdílem, že delší zkušenost a praktický dopad liberálních reforem v Latinské Americe vyvolaly velice výraznou levicovou vlnu. A kdybychom se vrátili kWaldsteinovi, jeho předpoklad je, že neoliberální hnutí by mělo zanikat někdy kolem roku 2010. Ta zkušenost s neoliberály je dramatická.
Italské volby, které proběhnou zítra (předneseno v sobotu: poznámka red.) se týkají parlamentu. Střetnou se tam dvě výrazné síly. Berlusconiho pravice, a levice, která je zorganizována jako středolevá unie za Prodim. Význam těchto voleb je zase nesmírně důležitý i pro nás. V Itálii se téměř symbolicky odehraje zápas o evropský sociální stát, protože Prodi reprezentuje onu víru v možnost vytvářet sociální stát. Sociální stát v evropském rozměru. Zatím co Berlusconi, to je vize řekněme amerikanizujícího liberalismu v podmínkách Evropy.
Já tyto věci zdůrazňuju proto, že jsem hluboce přesvědčen, že nemůže zvítězit levice v České republice, když pro to nebude mít mezinárodní podmínky, nebude vytvořen nový geopolitický cyklus, který by vydržel vítězství levice na déle než jedno volební období. Bez znalosti situace v ostatních zemích, bez, řekl bych přirozeného nehraného internacionalismu, bez čerpání zkušeností z Latinské Ameriky, z Asie a už vůbec z okolních evropských zemí, nemůže být životaschopná levice u nás, nemůže existovat strategie, která by byla nějakým způsobem reálně použitelná.

Podíl na moci je velké riziko

Pojďme ale na domácí politickou scénu. Vojta Filip již tady prováděl charakteristiku jednotlivých politických sil. Pár slov k tomu, co tady říkal. Pokud jde o levici - Ivan David loni na tomto semináři charakterizoval Jiřího Paroubka jako pravicového sociálního demokrata. A Špidlu a Grosse jako lidi, o kterých se nedalo říct, jestli jsou pravicoví, nebo levicoví, ale dalo se o nich říct, že jsou příliš málo sociálními demokraty.
Jestliže se podaří, aby sociální demokracie ve volbách uspěla, otvírá se cesta k menšinové sociálnědemokratické vládě s podporou komunistické strany. Tato modelová situace je velice příznivá, ovšem je spojená s jedním velikým rizikem. A toto riziko se jmenuje podíl na moci, odpovědnosti a korupce.
Chtěl bych říct, že žádné politické hnutí není imunní proti korupci a období privatizace je nejvděčnějším obdobím pro korupci. Strana demokratické levice na Slovensku zemřela právě na to, že se podílela na realizaci pravicových programů realizace, a že se podílela, když ne na korupci, tak alespoň vytvořila podmínky pro to, aby mohla být obviněna z klientelismu. Nedokázala se bránit, nedokázala uhlídat vlastní volební program a ztratila věrohodnost před svými voliči. Toto nebezpečí hrozí i komunistické straně, jestliže se bude podílet na moci. Tím nechci komunistickou stranu odrazovat od tohoto podílu, chci jenom říct, že tady to nebezpečí je, a není ani komunistický funkcionář imunní proti chorobám toho, co by Waldstein nazval světokapitalismus.
Něco jiného je, jestli sociální demokracie prohraje volby. Tato situace je do značné míry v posledních týdnech reálná s tím, že nikdo z nás dneska není schopen říct, jaký dopad to bude mít na sociální demokracii samotnou. Je velice pravděpodobné, že porážka sociální demokracie povede k otřesení pozice Jiřího Paroubka a návratu těch, které bychom mohli nazvat pohrobky Stanislava Grosse, které nestačil nebo neuměl Paroubek z vedení strany odstranit. A když říkám pohrobky Stanislava Grosse, nemyslím tím korupci, nebo jenom korupci, myslím tím onu nevyhraněnost politickou, nedostatečnou sociálnědemokratickou charakteristiku těchto lidí, jinými slovy nemožnost být partnerem pro jakékoli levicové hnutí. Toto nebezpečí je velice reálné.
Pokud jde o ODS, vnitřně nejsem přesvědčen o tom, že jsou připraveni realizovat své radikální programy. Myslím si, že pud sebezáchovy by je měl vést k tomu, že přinejmenším v první fázi svého volebního období budou sociálně citlivější ne proto, že by se v nich zrodil sociální cit, ale proto, že se budou chtít udržet u moci a budou se bát svými vlastními návrhy destabilizovat společnost. Zkušenost ze Slovenska říká, že Dzurindova vláda začala realizovat své radikální liberální programy až v druhém volebním období, tedy poté, co byla státní kasa vyčerpána a dospěla k názoru, že třetí šanci již nedostane. Jinými slovy se snažila využít poslední příležitost. Řekl bych, že pokud jde o radikalismus ODS, je situace padesát na padesát. Nemluvě o tom, že možná pravicová vláda v této zemi je jenom ve dvojí podobě. Jednak v podobě koalice s lidovci, a možná s částí zelených, nikdy ne s celými zelenými. Anebo v podobě takzvané velké koalice, to znamená ve spojení se sociálními demokraty, a je třeba říct, že v sociální demokracii existuje celá řada lidí, kteří si přejí velkou koalici, protože pro ně to znamená udržení se u výnosných křesel. V tomto smyslu Paroubek rozhodně nemá jednoduchou situaci.
Pokud jde o lidovce, tady už zaznělo ve vystoupení Vojty Filipa, že je to strana, která ztratila sociální charakter. Je to strašně zvláštní, ale na druhé straně podle mého názoru v koalici s ODS, aby vůbec mohla nějak vypadat odlišně než liberálové z ODS, budou si muset lidovci na některé své bývalé programy vzpomenout. Síla lidovců je podle mého názoru především v malé účasti voličů. Oni mají konstantní účast ve volbách a čím větší účast bude, tím menší bude podíl lidovců v celkovém výsledku.
Zpět ke vztahu komunistů a sociální demokracie. Často se zdůrazňuje, že existuje shoda voličů sociální demokracie a komunistů. Čím více mají sociální demokraté, tím méně mají komunisté, a naopak. Toto přelévání voličů skutečně existuje, ale v zásadě se týká odhadem těch deseti patnácti procent voličů. Charakteristika sociálnědemokratického voliče a voliče komunistického z hlediska vzdělanosti, z hlediska zaměstnání, z hlediska vybavenosti domácnosti počítači, z hlediska náboženství, tato charakteristika sociálnědemokratického voliče od komunistického je do značné míry odlišná. Prolíná se u části fluktujících voličů, kteří jsou v zásadě levicově orientováni, ale nejsou v některých dalších charakteristikách vyhranění. To znamená, že toto přelévání skutečně existuje, ale týká se jenom části voličů. To znamená, že není pro komunistickou stranu řešením myslet si, že vyhraje tím, že porazí sociální demokracii. Část voličů sociální demokracie nebude nikdy volit komunisty a část voličů komunistů nebude nikdy volit sociální demokracii, a to ta větší část.
Takže teď nám zbývá ten poslední velký fenomén předvolební kampaně, a to je Strana zelených. Vojta Filip ji zde charakterizoval. Já bych zde upozornil na jednu důležitou věc. Když Waldstein mluví o obraně kapitálu v současné době, v podmínkách, kdy upadá možnost zvyšování zisku, říká, že kapitál může čelit nebezpečí chaosu v systému dvojím způsobem. Buď používáním násilí nebo vytvářením radikálních hnutí, které nic nezmění. Strana zelených v Česku je typická radikální strana, která nic nemění. Nabízí strašně mnoho originálního, ale nic nemění na tom podstatném, to znamená na organizaci společnosti, které je ve prospěch privilegovaných skupin, která neposiluje demokratičnost, a která v žádném případě nepřispívá k rovnosti. Je to strašně zvláštní fenomén, který ukazuje na slabost levice v současném postsocialistickém prostoru a tou slabostí je minimální vliv na média. Strana zelených se dostala nad pět procent díky jednomu výzkumu veřejného mínění, který byl potom velice silně medializován, a od té doby jsou představitelé Strany zelených bráni jako věrohodný partner.
Na tuto stranu se nabalily dvě skupiny voličů. Tou první skupinou jsou lidé, kteří hledají někoho, jemuž by dali svůj hlas, a nebyly by to ty politické strany, které jsou již etablovány v parlamentu, protože, jak známo, parlament má velice nízkou popularitu. Druhou skupinou jsou voliči, které zdědila v posledních dnech Strana zelených po liberálech Unie svobody a ODA. V podstatě chybí jediné - aby Václav Havel před volbami prohlásil, že bude volit Zelené.
Tato situace vytváří pro Stranu zelených velice příznivé podmínky z hlediska možnosti překročit pětiprocentní hranici. To znamená, existuje volební základna, která je všechno jiné než zelená, a existuje velká podpora médií. Dostáváme se tedy do situace, že Strana zelených nám může rozbít tu představu o menšinové sociálnědemokratické vládě podporované komunisty.
Řekl bych, že v Česku budou v hlavní předvolební kampaní dominovat dvě témata. Zápas o sociální stát a problematika korupce. Všechno co je vztahováno ke konkrétním otázkám - problematika daní, jednotlivé kauzy - všechno tak či onak souvisí s těmito dvěma hlavními otázkami., Osobně si myslím, že třeba téma povodní ovlivní volby podstatně méně, než se v téhle chvíli zdá. Tuto skutečnost uvádím i proto, abych upozornil, že v skrytu zůstává mnoho témat, která jsou podstatná pro chod této země. Co tím chci říct. Když jsem řekl, že chybí schopnost vytvářet levicové informační prostředí, myslel jsem tím, že nejsme schopni zásadním způsobem ovlivnit toky informací, že nejsme schopni předkládat vlastní analýzy situací doma a ve světě účinně veřejnosti.

Je třeba upozorňovat na rizika současné mezinárodní politiky

Je to mimo jiné spojeno i s faktem, že nejsme schopni upozornit na obrovská rizika, která se skrývají v současné mezinárodní politice. Existuje spousta a spousta témat, která výrazně ovlivňují nejen svět v jeho globálních charakteristikách, ale i situaci v Česku. Kdo si všiml, že v posledním týdnu světové sdělovací prostředky upozornily na jednání v Polsku a u nás na umístění amerických základen protiraketového systému. To je základní problém pro všechny obyvatele v této zemi. Proč? Když se podíváte do posledního čísla časopisu Foreign Affers, což je prominentní časopis o zahraničněpolitických vztazích ve Spojených státech, najdete tam článek, který se jmenuje >Vznik americké nukleární nadřazenosti<. V tomto článku se poprvé dočtete, že Spojené státy po celé období od konce studené války prováděly jaderné přezbrojování. Že cílem tohoto přezbrojování nebyla převaha nad tzv. darebáckými státy, nebo nad teroristy, ale získání schopnosti tzv. prvního úderu proti Rusku a Číně. S tím, že autoři tohoto článku jsou přesvědčeni, že v současné době Spojené státy mohou napadnout Čínu a Rusko, a Rusko a Čína nebudou mít sílu na jakoukoli odpověď. Zbytky ruského jaderného arzenálu by podle autorů tohoto článku měl zachytit protiraketový systém, který by se měl stavět tedy mimo jiné v Polsku a na našem území.
Když se vžijete do situace pracovníka ruského generálního štábu, jeho jedinou možnou reakcí na podobné představy je, zaměřit se na základny tohoto protiraketového systému, to znamená zaměřit své rakety i na Česko a Polsko.
Je třeba vytrhnout tato témata z rukou vládní byrokracie a předložit je veřejnosti. Je třeba varovat veřejnost před tím, že tady se něco ve světovém systému děje a my jsme zatahováni do her, které vůbec nesouvisí s českými národními zájmy, evropskými zájmy, a už vůbec ne s humanismem. Udržování iluzí o věčné hegemonii Spojených států prostřednictvím síly, to je nesmírně nebezpečná hra s osudem celého světa. Hrůzná je představa, že by někdo v Bílém domě uvěřil tomu, že lze beztrestně zaútočit na ruský jaderný potenciál.

Stále stejný scénář

Zpět k tomu hlavnímu. My se dostáváme do situace, kdy o osudu této země se rozhodne během několika hodin následujících voleb. Musíme se zbavit iluze o tom, že volby rozhodují všechno, a že je to ideál pro realizaci demokracie. Demokracie je mnohem širší pojem než volby samy. Volby zdaleka nejsou racionální diskusí. Respektive kampaň není racionální diskusí, kampaň je něco zcela jiného. A řada voličů, a dokonce i ti rozhodující voliči, nehází svůj lístek do urny na základě racionálního rozhodnutí, ale je to chování, které je v podstatě reakcí na vnější impulsy. Ten kdo rozhodne, jestli bude víc hlasů pro ČSSD nebo pro ODS, to bude volič, který je špatně politicky informován, který se nezajímá o politiku, který půjde volit na základě posledních informací. A když říkám posledních informací, myslím tím informace posledních deseti čtrnácti dnů před volbami. Samozřejmě je to menšina voličů. Většina voličů je již dávno rozhodnutá. Ale kampaň ta se vede právě o tyto nerozhodné voliče, a tito nerozhodní voliči nakonec rozhodnou o tom převisu pravice nad levicí. Skutečná levice však nemůže v pravém slova smyslu vládnout. Situace ve světě je taková, že případný úspěch v zemi jako je Česko, povede k něčemu takovému, jako jsou barevné revoluce, to znamená k okamžitému zpochybnění demokratičnosti voleb, zorganizování pouličních demonstrací a v útoku na parlament s cílem vyvolat nové předčasné volby. Tento model je odzkoušený nejen v Jugoslávii, na Ukrajině a v Gruzii, ale formoval se i na zkušenostech v zápase proti Mečiarovi, a koneckonců jsou v něm vyhodnoceny i >sametové revoluce< roku 89. Levice nemá dnes nástroje, jak této manipulaci čelit. Rozhodně není vnitřně připravena k tomu použít sílu k tomu, aby dobře organizované menšiny, které se těší podpoře politiků ze západu a světových médií, nepřevzaly moc. Jinými slovy, máme před sebou ještě dlouhé období demokratizace, skutečné demokratizace, postsocialistických společností.
Myslím si, že nastal čas, aby se levice vracela k heslům, která jí byla sebrána. Levice je tím, kdo hájí demokracii. Levice je tím, kdo hájí lidská práva. Levice je tím, kdo se stále nestydí za to, že je rovnost naším ideálem. Jediné, co si dnes musíme vzít jako podstatné poučení z minula, je podle mého názoru to, že si musíme levici představovat pluralitněji. Že si nemůžeme myslet, že z jednoho centra zorganizujeme dostatečnou politickou sílu pro to, abychom porazili to, co dneska tvoří pravici. My si musíme zvyknout, že na levici existuje spousta a spousta odlišných názorů.
Vratimovský seminář je krásný nejen tím, že se tu sejdeme my, kteří patříme mezi ty staré levicové struktury, ale i tím, že mezi námi sedí ti, jako jsou Ivan David a Honza Keller. Myslím si, že tu vyhrajeme až tehdy, až tady, kromě třešniček, nebo chcete-li srpu a kladiva, bude i duhová barva.

Foto popis|

Klíč| Volební preference; KDU

Šance KSČM jsou stabilizované
Haló noviny 
12.4.2006 | rubrika: Vratimov 2006 | strana: 9 | autor: FOTO - Karel ŽROUT

Z diskusního příspěvku sociologa Lubomíra Vacka

Jsou necelé dva měsíce, 54 dní do voleb. Nalézáme se v období, kdy se řada potenciálních voličů hlásí k menším stranám. Tak tomu bylo vždy před sněmovními volbami. V současné době se část občanů přiklání k Zeleným, ale také k jiným malým stranám. Strana zelených se stává slepencem všech možných směrů a hnutí, stranou pohrobků různých ministran. Její nástup není žádným zázrakem. Může získat ještě další voliče, nikoli však podstatnou část. Růst jejich volebních preferencí má však své limity. Šance dalších malých stran fakticky již klesly na nulu, za dva měsíce nelze u nich očekávat výrazný nárůst hlasů.
V posledních týdnech a dnech dojde k působení tzv. efektu gravitace, kdy se určitá část nerozhodných občanů začne přiklánět k velkým stranám, protože poznají, že malé strany nemají šanci ve volbách uspět. Efekt gravitace je znám u nás i v zahraničí a je jednou ze zákonitostí vývoje názorů a chování veřejnosti před volbami.
Tím se volební preference ODS a ČSSD přiblíží k hranici 30 %. Z toho také plyne, že můžeme očekávat velký zápas ČSSD a ODS až do voleb. Situace je vyrovnaná, existuje však poněkud více argumentů pro prvenství ČSSD. Z nich nejpodstatnější je růst sympatií stále většího počtu občanů pro programy sociálních jistot a růst odporu k povrchnímu a atraktivnímu >řešení< jejich životních potřeb. Je rovněž zcela zřejmé, že KDU-ČSL s největší pravděpodobností udrží svoji pozici kolem osmi procent.
Šance KSČM jsou stabilizované. Je předpoklad, že v souvislosti s působením gravitačního efektu její volební preference ještě mírně stoupnou. Potvrzuje se, že KSČM se bude i v dalších měsících pohybovat kolem 20 %. Na počet mandátů KSČM nebude mít větší vliv D'Hondtova metoda přepočtu. A ve volbách dosáhne lepšího procentuálního výsledku než v roce 2002, tedy více než 41 mandátů. Moravskoslezský kraj je jedním, kde komunisté dostanou nejvíce hlasů. Je možné, že KSČM zde získá šest mandátů. A to není zbožné přání, ale odhad získaný na základě zkušeností a faktů. Je velmi pravděpodobné, že tento úspěch bude mít pozitivní vliv i na výsledky podzimních voleb.
Letošní volební program KSČM obsahuje sedm hlavních kapitol rozčleněných do 215 obsahových bodů, konkrétních stanovisek a návrhů na řešení. V těchto dnech ukončuje Klub sociologů a psychologů sociologický výzkum o postojích přibližně 600 občanů ČR, mj. i k některým bodům volebního programu KSČM. Vybrali jsme jich deset a dotázali se respondentů, zd s nimi souhlasí. Již z prvních údajů je zřejmé, že velká část, přibližně tři čtvrtiny dotázaných občanů, souhlasí s následujícími body volebního programu KSČM: - uzákonit právo na práci, - byty mají sloužit k bydlení, a ne ke spekulaci, - nezvyšovat věkovou hranici do důchodu, - katedrála svatého Víta má být ve vlastnictví státu. Na druhé straně se projevuje nižší, nikoli však malá podpora posílení role odborů a pozastavení členství ČR ve vojenské části NATO.
Již teď je zřejmé, že podstatná část občanů vnímá pozitivně politiku KSČM a program, který předkládá. V následujících týdnech to bude hrát velice důležitou roli. V konkrétních situacích bude mít vztah lidí ke KSČM klíčovou úlohu.
V posledních týdnech proběhla ve všech krajích soustředění kandidátů KSČM na poslance. Kolem 280 se jich zúčastnilo psychologické, sociologické a právní přípravy, informací, diskusí a besed. Kladli jsme jim na srdce různé rady a zkušenosti, zdůrazňovali jsme mnohé vlastnosti. A jednu zvláště, kterou bych rád doporučil nám všem - více sebevědomí, sebejistoty a odvahy. *

Foto autor| FOTO - Karel ŽROUT

O autorovi| Přílohu připravila Hana ŠKORPILOVÁ

Klíč| Volební preference; krajské volby; KDU

Energetická politika Strany zelených?!
Haló noviny 
12.4.2006 | rubrika: Komentáře - názory - polemika | strana: 11 | autor: Jan ZEMAN

V listopadu 2005 stanul v diskusi na fóru Hospodářských novin >Budou ceny energie už jenom růst?< novopečený předseda Strany zelených (SZ) RNDr. M. Bursík proti generálnímu řediteli a.s. ČEZ Ing. Romanovi a třem významným činitelům energetické politiky ČR. Byla shoda, že ceny energie dál porostou. Ing. Roman načrtl řadu vážných problémů energetiky ČR i EU. Bursík viděl věci dost odlišně. Byl po té vyzván, aby představil energetickou politiku SZ. Dle Bursíka má pět základních pilířů: během 10-15 let utlumit uhelnou energetiku, utlumit jadernou energetiku, podstatně zvýšit spotřebu zemního plynu, zásadně zvýšit využívání obnovitelných zdrojů energie a provést ekologickou daňovou reformu. Rozsáhlé absolutní úspory paliv a energie jako základní pilíř její ekologizace neuvedl. Možná i proto, že je těžké chtít využití tepla z Jaderné elektrárny Dukovany pro vytápění Brna či z Temelína pro vytápění Č. Budějovic a dalších jihočeských měst, když SZ chce tyto elektrárny zavřít. Po té přešel k některým problémům, o nichž mluvil Roman a další panelisté.
M. Bursík má za prohru, že se v ČR neprosadila ani jedna paroplynová elektrárna na zemní plyn. Na argument, že v konkrétních podmínkách ČR je elektřina z uhelných a jaderných elektráren mnohem levnější než ze zemního plynu, nereagoval.
Konstatovalo se, že v ČR zaváděný trh s elektřinou sám o sobě vede k růstu cen elektřiny. Bursík se svěřil, že spřátelení němečtí poslanci ze SZ ho ujistili, že i u nás alespoň dočasně půjde cena elektřiny dolů. Nestalo se tak. Bursík jako příčinu označil zachování monopolu a.s. ČEZ, jeho spojení s částí distribučních společností a jeho neprivatizaci. Tak se prý stalo, že jsme jedinou zemí, kde (i s podporou M. Bursíka) zaváděný trh s elektřinou vede k růstu cen elektřiny. Na námitky, že v EU15 se zaváděl trh s elektřinou v době přebytku elektřiny, který logicky snižoval její ceny nezávisle na zaváděném trhu s elektřinou, zatímco u nás se trh s elektřinou zavádí v době nedostatku elektřiny v EU15, což nutně vede k růstu její ceny nezávisle na zaváděném trhu s elektřinou, nereagoval.
Nereagoval ani na konstatování, že celý růst ceny elektřiny se odehrává na úseku její distribuce (ČEZ navzdory rozsáhlé inflaci prodává elektřinu distributorům za stejnou cenu jako před 15 lety), a že distribuční společnosti dnes opět ovládané a.s. ČEZ zdražují elektřinu méně než distribučky ovládané zahraničním kapitálem.
Bursík nereagoval ani na tvrzení, že kdyby byla větší kapacita přenosové soustavy, vyvážela by ČR podstatně více elektřiny a cena elektřiny v ČR by byla ještě podstatně vyšší.
Konstatovalo se, že zaváděný obchod s právy znečišťovat emisemi hlavního skleníkového plynu oxidu uhličitého (CO2) způsobil, že cena emisní povolenky na 1 tunu CO2 v září 2005 činila na německé burze asi 20 eur/MWh, tj. při kurzu Kč a eura 30:1 asi 600 Kč/MWh. Je to cena elektřiny vyrobené v nejlevnějších elektrárnách ČR. Ministerstvo průmyslu a obchodu tvrdilo, že na obchodu s emisními povolenkami ČR vydělá mnoho miliard korun. Zatím to vypadá, že se sami ocitneme na talíři, tj. že tento obchod způsobí zásadní zvýšení ceny elektřiny v ČR.
Možnosti zásadního růstu výroby energie z obnovitelných zdrojů má M. Bursík za reálné. Nejsem si tím vůbec jist. Problémů je zde hodně. O jednom mluvil Ing. Roman. V elektrárně Tisová zavedli významné spoluspalování dřeva. Vozili ho tam z celých Čech za cenu vysokých dopravních nákladů, ale při velmi vysokých výkupních cenách okolo 2,60 Kč/kWh se jim to rentovalo. Až na drobnosti, že je nábytkářský průmysl obvinil z ničení trhu se dřevem a kotel instalovaný na spalování hnědého uhlí při spoluspalování dřeva začal mít vážné problémy, takže od pokusu se spalováním dřeva ve velkém ustoupili.
Nejkřiklavější je případ výroby bionafty, kam šla rozhodující přímá i nepřímá státní podpora poskytovaná na využívání obnovitelných zdrojů v ČR v posledních 12 letech. Po vstupu do EU bionafta brzy zmizela z čerpacích pump. Dále se vyrábí v Setuze Ústí n. L., ale celý objem výroby se vyváží do Německa. Firma si spočítala, že budeli vyrábět bionaftu se státní podporou pro domácí trh, prodělá. Na výrobě bionafty pro vývoz do SRN ale vydělává i bez státní podpory. Opravdu skvělé podmínky vstupu ČR do EU.
Základním problémem ekologické daňové reformy zůstává rozsah a struktura nutných kompenzací sociálně slabým. Zde jsme se od M. Bursíka nic konkrétního nedozvěděli. Mám za to, že bude třeba kompenzovat i venkovským regionům, zejména těm odlehlejším, že hlavní směr ekologizace energetiky je prosazení rozsáhlých úspor paliv a energie. I když je nutné podporovat rozvoj využívání obnovitelných zdrojů energie, nemůžou tyto při stávající rozsáhlé marnotratné spotřebě situaci zásadněji vylepšit. Je to stejné jako v nejvíce plýtvajících USA, kde prezident Bush ml. (na rozdíl od Clintona) vyčlenil jisté peníze na podporu využívání obnovitelných zdrojů energie, leč na rozhodující problém - obrovské plýtvání s energií při spotřebě - zapomněl.

Chtěli i Gotta, ten na ně kašle
Aha! 
12.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: Nikola POSELOVÁ, Jana VOZÁBOVÁ

Volby se blíží, strany shánějí celebrity

PRAHA - A je to tady! Předvolební kampaně politických stran se rozjíždějí. Spolu s nimi pokaždé vyplují na povrch i jména známých a populárních osobností, které budou jednotlivé strany reprezentovat. Celebrity i sportovci je budou na předvolebních akcích bavit, někteří budou zpívat a hrát a voliči budou tančit a radovat se. Pojďme se tedy podívat, jaká zvučná jména se v předvolebních kampaních politických stran ukáží.

ČSSD: Sázejí i na Krampola

Ani sociální demokraté nezůstali pozadu a vyrazili do boje s dalšími věhlasnými jmény. Spekulace o tom, zda se předvolebních mítinků bude účastnit i Karel Gott, se ale nepotvrdily: "Dodržím své slovo a nikdy nebudu vstupovat do předvolebního boje za jakoukoliv stranu," svěřil se Aha! Zlatý slavík. ČSSD je zatím se svými koňmi tajemná jako hrad v Karpatech, a tak zatím jen s určitostí víme, že svou oblíbenou stranu už podporuje expremiér Miloš Zeman a pravděpodobně i herec Jiří Krampol. Ten momentálně s premiérem Jiřím Paroubkem objíždí republiku s pořadem Premiéra s premiérem.

Zelení mají Bílou

Strana, o jejíchž výsledcích se v poslední době hodně spekuluje, přichází s novými tvářemi. Aktivity za záchranu životního prostředí se ujal Bohdan Sláma, režisér nejúspěšnějšího filmu letošního roku Štěstí, či romská zpěvačka Věra Bílá se svojí skupinou Kale. Zelení prý ale na celebritách svou kampaň stavě nechtějí. "Naše strana nestaví na podpoře známých osobností, my preferujeme náš volební program," tvrdí mluvčí strany Eva Rolečková.

Lidovci povolali režiséra

Ačkoliv v bývalém fotbalistovi, nyní trenérovi Františku Strakovi, ztratili svého nadějného kandidáta, získali v něm alespoň podporu své předvolební kampaně. Straka se totiž na poslední chvíli rozhodl nekandidovat, protože neměl jistotu, že dostane do voleb české občanství. "Rozdáme 4000 míčů s jeho podpisem," potvrdil deníku Aha! mluvčí lidovců Ondřej Jakob. Svoji sympatii k lidovcům vyjádřil i populární režisér Jan Hřebejk divácky úspěšného filmu Pelíšky článkem ve stranickém časopisu Kliďas.

KSČM

Komunisté vybrali své staré známé. Jistotu jim zaručují zapřísáhlá komunistka a bývalá herečka Jiřina Švorcová, dále pak europoslanec a první československý kosmonaut Vladimír Remek. Přízeň komunistické straně projeví také gynekolog a reklamní hvězda Karel Šuk.

ODS

Občanští demokraté vsadili opět na svoji skalní příznivkyni zpěvačku a čerstvě vdanou Lucii Bílou a na mladé idoly a sportovce. Podle prosáklých informací mezi nejznámější jména můžeme zařadit legendárního hokejistu Jaromíra Jágra, fotbalového krasavce Milana Baroše a stříbrného olympijského medailistu v klasickém lyžování Lukáše Bauera. Tiskový mluvčí ODS Jiří Sezemský nám však nic nechtěl potvrdit: "Zatím probíhají jednání, nic však nemůžu potvrdit." poslední čerstvé informace hlásí, že se zřejmě připojí i sportovci. V jednání jsou fotbaloví repezentanti Karel Poborský, Vladimír Šmicer a Pavel Nedvěd. Ti se mají údajně domluvit mezi sebou, jestli do kampaně vstoupí. Dále pak olympijská vítězka Kateřina Neumannová, desetibojař Roman Šebrle a nebo trenér hokejové Slavie Vladimír Růžička.

Foto popis| Karel Gott
Foto popis| Lukáš Bauer
Foto popis| Milan Baroš
Foto popis| Vladimír Růžička
Foto popis| Pavel Nedvěd
Foto popis| Karel Poborský
Foto popis| Jaromír Jágr
Foto popis| Roman Šebrle
Foto popis| Vladimír Šmicer
Foto popis| Vladimír Remek
Foto popis| Karel Šuk
Foto popis| Jiřina Švorcová
Foto popis| Kateřina Neumannová
Foto popis| František Straka
Foto popis| Jan Hřebejk
Foto popis| Věra Bílá
Foto popis| Bohdan Sláma
Foto popis| Miloš Zeman
Foto popis| Jiří Krampol
Foto autor| Foto Aha! - Dalibor Puchta

Klíč| Jakob Ondřej; Straka František; KDU

Komu se zelení?
Parlament, vláda, samospráva 
29.3.2006 | strana: 9 | autor: em

Je to více než čtyři roky, co se stal Joschka Fischer rozhodující postavou třetí největší ekonomiky světa. Rozhodoval se, ke komu se jeho Zelení přidají, aby vytvořili vládu. Joschka Fischer tehdy požádal obě hlavní německé strany, aby mu předložily své programy a udělaly nabídku. Nejvíce mu nakonec slíbil předák SPD Bernard Schršder a Fischer začal řídit zahraniční politiku ekonomicky nejmocnějšího evropského státu. Z bývalého revolucionáře se zeleno rudým zápalem se stal druhý nejmocnější muž Německa. Před pár dny zveřejnilo několik agentur průzkum, ve kterém voliči v ČR vyslali nejdůležitější signál za posledních
několik týdnů: Stranu zelených by volilo 5,8 % voličů.

V čele zelených stanul teprve na podzim poradce ministra pro životní prostředí Martin Bursík. Rozhodne při letních jednáních o nové vládě a o jménu nového českého premiéra? Koho si Bursík vybere? Občanské nebo sociální demokraty? Novináři, politici a analytici začali usilovně sondovat, kdo jsou ti zelení pod vedením Martina Bursíka.
Hned v nedělních otázkách Václava Moravce zaujali k zeleným představitelé dvou hlavních českých politických stran, které jsou obě nositelkami polistopadového vývoje, pro tradičního voliče minimálně zajímavé postoje. Mirek Topolánek zřejmě k překvapení mnohých liberálně konzervativních voličů sdělil, že hodlá vyjednávat se všemi stranami, tedy i se zelenými. Jiří Paroubek naopak zase zřejmě k překvapení mnohých sociálně demokratických či obecně levicových voličů prohlásil, že by byl opatrnější. A odpovědi se vyhnul konstatováním, že před volbami v roce 1998 měli Důchodci za životní jistoty stabilně 10 % v předvolebních průzkumech a nakonec nezískali ani 3 %. Premiér svůj postoj ještě podtrhl ve Frekvenci I, kde sdělil, že podle nějakých drbů, co zaslechl, se lidovci a ODS již se zelenými dohodli. Vojtěch Filip v Haló novinách zase napsal, že pokud jsou zelení zelení, tak jsou jedině na levici. Právě visáž zelených v podobě melounu, tedy navrchu zeleného a uvnitř rudého politického uskupení byl hlavní argument proti straně na začátku 90. let. O zelených bylo ještě do podzimu slyšet především kvůli zuřivým frakčním bojům, které tuto stranu zužovaly. Martin Bursík odstřihl bývalého předsedu Jakuba Patočku a ten ze strany odešel.
Bursík ale ještě do konce minulého roku pracoval jako poradce Libora Ambrozka, svého někdejšího stranického kolegy. Řídil práce především na ekologické daňové reformě či zákoně o podpoře obnovitelných zdrojů energie. Ekologická daňová reforma je jeden ze styčných bodů programu zelených. V praxi se totiž podařilo pouze deklarovat její přijetí ve vládním prohlášení vlády Vladimíra Špidly. Zákon o podpoře obnovitelných zdrojů energie zase patřil mezi několik málo norem, které prezident odmítl podepsat, ale ani je nevetoval. Normu označil za neekonomickou a neekologickou.
S vedením ODS si ale zelení nebudou notovat ani v jiném směru, považují totiž za nutné, aby v ČR fungovala síť neziskových nemocnic. "Akciovým společnostem jde pouze o zisk a podle nás nemá být léčení lidí o zisku," vysvětluje své postoje Bursík. Naopak, stát má platit rodinné příspěvky všem plošně a zaručit bezplatné vzdělání pro všechny. Daně chtějí zelení mnohem více diferencovat, než je tomu v současnosti. Oni totiž nechtějí daněmi urychlovat či zpomalovat hospodářský růst nebo zvýhodňovat tu či onu voličskou skupinu. Daněmi chtějí docílit razantního zdražení všech "neekologických" zdrojů, jako je benzin, uhlí, atom či umělá hnojiva. Naopak nižší daň by mělo mít například dřevo a další biomasa.
Druhým pilířem programu zelených je ochrana spotřebitele proti velkým společnostem. Bursík do programu zakomponoval recept převzatý z Rakouska: Národní centrálu pro ochranu spotřebitele. Zelení tvrdí, že mezi firmou a zákazníkem je disproporce, stát musí převzít ochranu zákazníků.
V zahraniční politice zase zelení požadují co největší posílení role Evropské unie. Ta by podle jejich představ měla získat místo v Radě bezpečnosti OSN. Pokud tohle slyší Jan Zahradil v Bruselu, tak mu musí jako "eurorealistovi" být jako býku před červeným šátkem. ODS ale mlčí. Posunuje se do středu politického pole a snaží se získat nerozhodnutého voliče. Tomu je ale ideologie spíše na obtíž, a tak odhazování liberálních pouček, které dal této straně do vínku prezident Václav Klaus, bolí a strana je v nervózním pnutí. Stejně tak ČSSD. Jiří Paroubek je jasným představitelem strany, ve které zastává pouze post místopředsedy a na svoji stranu si získal dalšího neformálního vůdce sociální demokracie Miloše Zemana.
Oba mají stejný cíl, menšinovou vládu. Zeman již jednu takovou vytvořil a pro sociální demokraty se ukázala jako přínosná. Vedla k porážce ODS ve volbách v roce 2002 a znamenala konsenzuální "klid na práci". Současný premiér by mohl tento scénář modifikovat, v zahraniční a bezpečnostní politice se opřít o ODS a v sociální oblasti o komunisty. Obě strany by se de facto zkompromitovaly "spoluvládnutím", a to by omezilo jejich předvolební taktiku. Zelení tento koncept boří. I přesto, že by měli blíže k ČSSD, nemohli by vytvořit se sociálními demokraty vládu. Lidovci, od kterých Martin Bursík odešel, se již "zaslíbili" ODS. Proto jsou z výroků lídrů obou hlavních stran voliči zmateni. Nejde o ideologii, ale o prostou matematiku. Zelené potřebuje ODS.

Zelení chtějí ekologickou daňovou reformu

Foto popis|

Klíč| Ambrozek Libor; KDU

Rakousko
Parlament, vláda, samospráva 
29.3.2006 | rubrika: Rakousko - příloha | strana: 31 | autor: Radek Dolejš

Milí čtenáři, tentokrát jsme se v naší specializované příloze vydali k našemu jižnímu sousedovi, do země alpských velikánů - Rakouska. Tradičně začínáme politickou situací v zemi a stručným historickým přehledem. Následuje rozhovor s velvyslankyní Rakouska v České republice, Margot Löffler-Klestilovou. O hospodářských stycích mezi oběma zeměmi nás informoval obchodní rada Rakouského velvyslanectví Michael Angerer. Kromě toho v příloze najdete zajímavosti z jednotlivých regionů a nezapomene ani na speciality rakouské kuchyně, jako třeba proslulý Sachrův dort.
Příjemné čtení Vám přeje redakce

Oficiální název: Rakouská republika
Hlavní město: Vídeň
Rozloha: 83 858 km2
Počet obyvatel: 8,1 milionu
Oficiální jazyk: němčina
Hlavní náboženství: katolíci 78 %, protestanti 5 %

Rakouská republika je spolkovým státem v čele s přímo voleným spolkovým prezidentem. Je parlamentní demokracií, založenou na dvoukomorovém parlamentním systému (Národní rada, Spolková rada). Zákonodárná a výkonná moc je rozdělena mezi spolek (Bund) a 9 spolkových zemí. Podle ústavy je v kompetenci zemí všechno, co není výslovně záležitostí celospolkovou. Zákonodárným orgánem spolkové země je zemský sněm, který je jednokomorový. Každá spolková země má svou zemskou vládu, v jejímž čele stojí zemský hejtman (Landeshauptmann). Právní základ Rakouské republiky tvoří spolková ústava, státní smlouva z roku 1955 a zákon o neutralitě země z téhož roku. Spolková ústava je shodná s ústavou z roku 1920, doplněnou v roce 1929, s poslední změnou v roce 1998. Vychází z demokratického principu oddělené státní moci zákonodárné, výkonné a soudní.
V roce 2004 pokračovala práce tzv. rakouského Konventu na návrhu nové ústavy, která by srozumitelně a přehledně zohlednila postavení Rakouska jako členského státu EU, obsahovala přehledný katalog základních lidských práv a svobod, upřesnila rozdělení kompetencí mezi spolkem a zeměmi a zakotvila důslednější kontrolní mechanizmy.

Hlavní politické strany
V současné době vládnou v Rakousku tyto tři strany: Rakouská lidová strana (ÖVP) Založena v dubnu 1945 v návaznosti na demokratický proud v meziválečné straně křesťanskosociální. Strana tzv. "středního stavu" - malých a větších podnikatelů, zemědělců, státních úředníků. Předsedou je Wolfgang Schüssel, stávající spolkový kancléř.
Svobodná strana Rakouska (FPÖ) FPÖ byla ve vládě do 19. 4. 2005. V politickém spektru stojí na krajní pravici. Dlouhou dobu po roce 1955, kdy byla založena někdejším říšskoněmeckým ministrem Reint hallerem, vystupovala FPÖ jako jediná opoziční strana v Rakousku. Původně strana nacionálních liberálů, od poloviny 80. let působila pod vedením Jšrga Haidera, po jehož abdikaci v roce 2000 se na čele vystřídalo několik politiků, v roce 2004 se předsedkyní stala Haiderova sestra Ursula Haubner. V dubnu 2005, po rozštěpení FPÖ, se předsedou strany stal Hans-Christian Strache.
Spojenectví pro budoucnost Rakouska (BZÖ) BZÖ je ve vládě od 19. 4. 2005. Tuto stranu založil v dubnu 2005 Jšrg Haider, poté, co opustil FPÖ. Společně s ním do této strany přestoupilo prakticky celé stávající vedení FPÖ, včetně ministrů ve spolkové vládě a většiny poslanců Národní rady. Nová strana prozatím neměla příliš času se politicky profilovat, pod vedením Jšrga Haidera, který se stal prvním předsedou BZÖ, se ale zjevně nevzdálí táboru krajní pravice.

V opozici nyní stojí tato dvě uskupení:
Sociálně demokratická strana Rakouska (SPÖ) Politická strana s širokou členskou základnou. Byla založena roku 1889 Viktorem Adlerem. Významně se podílela na založení republiky v roce 1918. Byla zakázána austrofašistickým režimem roku 1934 a obnovena byla po 2. světové válce. Hlavní akcent klade na sociální aspekt hospodářského růstu.
Strana zelených (die Grünen) Usiluje o podporu širokého spektra ochránců životního prostředí. Oslovuje však i jiné vrstvy obyvatel, mj. kritikou sociální nespravedlnosti. Těší se podpoře zejména mladé generace.
Další významnou, ale mimoparlamentní stranou je Liberální fórum (LiF), které vzniklo v únoru 1993 odtržením liberálního křídla poslanecké frakce Svobodné strany (FPÖ), nesouhlasící s politikou J. Haidera. V posledních volbách 3. října 1999 ztratila tato strana všechny své dosavadní mandáty.

Rakouské politické scéně roku 2004 dominovalo několik volebních klání, otázky penzijní a zdravotní reformy, práce tzv. Ö-Kon -ventu na návrhu nové ústavy a evropská témata. Měřeno volebními výsledky se vítězi ve vnitropolitickém boji stali v uplynulém roce sociální demokraté.

Kromě vítězství v zemských volbách v Solnohradsku a utvoření vládní koalice s Haiderovou korutanskou FPÖ po zemských volbách v Korutanech (oboje v březnu 2004), slavila SPÖ také úspěch ve volbách do Evropského parlamentu a při volbě prezidenta, kdy její kandidát Heinz Fischer porazil zástupkyni lidoveckého tábora Benitu Ferrero-Waldner. Preference SPÖ získávala především v souvislosti s problémy vlády při realizaci penzijní a zdravotní reformy a také např. s růstem nezaměstnanosti.
Kromě přesunu voličské přízně doleva se kancléř Wolfgang Schüssel a jeho lidová strana (ÖVP) museli v posledním roce vyrovnávat i s aktivitami korutanského hejtmana Jšrga Haidera a vnitřními spory koaličních Svobodných, které vyvrcholily na jaře 2005 Haiderovým odchodem z FPÖ a založením vlastní nové strany Spojenectví pro budoucnost Rakouska (BZÖ). Do ní přešlo celé dosavadní vedení Svobodných, včetně všech jejich ministrů ve spolkové vládě a téměř celého poslaneckého klubu. Kancléř proto musel učinit klíčové rozhodnutí, zda s BZÖ pokračovat ve vládě, nebo přivést zemi k předčasným volbám. Schüssel se na základě dohod s vedením BZÖ rozhodl pokračovat ve vládní koalici.

SPÖ prozatím nedokázala této situace výrazněji využít. I nadále sice vede v průzkumech preferencí. Pokles popularity ÖVP ale není tak velký, aby se dalo v příštích volbách očekávat jednoznačné vítězství sociálních demokratů. Po příštích volbách tak zřejmě bude pomyslným jazýčkem na miskách vah strana Zelených, jejíž popularita v uplynulém roce výrazně stoupla. Strana posílila v několika zemských volbách - v Korutanech se Zelení vůbec poprvé dostali do zemského sněmu a nyní jsou tak zastoupeni ve všech rakouských zemských sněmech. V Horním Rakousku tato strana dokonce vůbec poprvé participuje v zemské vládě.

Hlavou státu je spolkový prezident, volený přímo na šest let. V roce 1998 byl zvolen prezidentem na druhé funkční období Thomas Klestil (ÖVP - ve funkci od 8. 7. 1992, zemřel pouhé dva dny před vypršením mandátu 6. 7. 2004). Dne 8. 7. 2004 se funkce spolkového prezidenta ujal Heinz Fischer (SPÖ), do té doby II. prezident Národní rady, který zvítězil v prezidentských volbách uskutečněných 25. 4. 2004. V případě, že jakékoli důvody zabrání vykonávat hlavě státu její povinnosti, přecházejí její pravomoci na trojici prezidentů dolní komory parlamentu - Národní rady. Po demisi vlády 9. září 2002 a následných předčasných parlamentních volbách na podzim 2002 se nová koaliční vláda ÖVP-FPÖ ujala funkce 28. února 2003. V roce 2004 došlo k několika personálním změnám na postech ministra spravedlnosti, ministryně zahraničních věcí (odchod mediálně známé Benity Ferrero-Waldner - ÖVP) a ministra vnitra. V lednu 2005 pak došlo i ke změně na postu ministra sociálních věcí. V dubnu 2005 po rozštěpení FPÖ celý vládní tým Svobodných přešel do nově založeného BZÖ. V současné době je na nejvýznamnějším rakouském postu, ve funkci spolkového kancléře, ale zároveň i ministra veřejné správy a sportu Wolfgang Schüssel (ÖVP).

1. stol. př. n. l. - 5. stol. n. l. římská vláda v Podunají, provincie Raetia, Noricum a Pannonia
8. stol.                       připojení většiny území dnešního Rakouska k Francké říši Karlem Velikým
10. stol.                      vznik Východní marky (Ostmark) v čele s Babenberky
1156                           vznik rakouského vévodství
1251-1276                      rakouské země získává český král Přemysl Otakar II.
14. stol.                      postupné připojení Korutan, Kraňska, Tyrolska, Tridentska a Vorarlberska
                              k habsburským územím
1529                           obležení Vídně Turky
1618 -1648                     třicetiletá válka, nástup protireformace
1683                           Turci poraženi u Vídně
1713                           Karel VI. vydává tzv. pragmatickou sankci - zajišťuje nástupnictví Habsburků
                              i po přeslici
1780 -1790                     vláda Josefa II., zrušení nevolnictví, toleranční patent
1804                           vyhlášeno rakouské císařství (František I.)
1814 -1815                     Vídeňský kongres - nové uspořádání Evropy po napoleonských válkách
1848 -1849                     buržoazní revoluce ve Vídni, pád kancléře Metternicha, zřízena konstituční
                              monarchie, zrušena robota
1848 -1916                     František Josef I. císařem
1867                           rakousko-uherské vyrovnání, dualistický stát
1878                           okupace Bosny a Hercegoviny
1914                           sarajevský atentát na následníky trůnu Ferdinanda d'Este - počátek 1. světové
                              války
1916 -1918                     vláda císaře Karla I.
1918                           vyhlášení republiky
1919                           mírová smlouva v Saint Germain
1938                           násilné připojení Rakouska k hitlerovskému Německu (anšlus)
1945                           vyhnání nacistické armády, znovu vyhlášena republika, rozdělení Rakouska na
                              4 okupační zóny
1955                           podpis státní smlouvy s Rakouskem, vyhlášení neutrality
1995                           vstup Rakouska do EU
2006                           předsednictví EU

Fota označená Deutsch Werbung redakci laskavě poskytla Rakouská národní turistická centrála

Foto popis| Městečko Obermauern
Foto popis| Neziderské jezero
Foto popis| Sněhová romance v Alpách
Foto popis| Trekking v pohoří Vysoké Taury
Foto popis| Výhled vna Ortlerské Alpy
Foto popis| Nejvyšší hora Grossglockner
Foto autor| Radek Dolejš

Poslanecká imunita jako předvolební hit
Boleslavský deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 6 | autor: KATEŘINA VOLNÁ

Praha - Sliby chyby. Tak komentují politologové plány na omezení poslanecké imunity, se kterými přicházejí všechny strany. Na Slovensku už si zákonodárci do vlastní imunity sáhli, ale u nás je to stále jen řada neúspěšných pokusů a planých řečí.
Poslanci i senátoři jsou v bezpečí beztrestnosti nadosmrti: když parlament hřešícího zákonodárce nevydá, tak jeho trestní stíhání končí navždycky. "Doživotní imunita, jakou mají naši poslanci, nemá obdoby nikde," upozorňuje politolog Tomáš Lebeda. Většina zemí ji má vázanou jen k výrokům, které zazní na půdě parlamentu. I Slováci už přistoupili na to, že pro alkohol za volantem nemůže být poslanecký mandát žádnou omluvenkou a schválili si zákon, který jim imunitu od května omezí. Dopravní přestupky slovenských zákonodárců se budou normálně trestně stíhat.
Kdy se něčeho podobného dočkáme v Česku? Bůh ví. V dubnu se sice ještě má hlasovat o dalším z lidoveckých návrhů, který omezení imunity prosazuje, ale nikdo už nečeká, že projde. Vždyť už se o omezení imunity hlasovalo kolikrát - a vždycky se našly důvody, proč být proti. Za celé volební období si politici imunitu nezmenšili ani o píď: ani koncem roku 2004 ve sněmovně, ani počátkem loňského roku v Senátu. "Usoudili, že jim to nepřinese žádnou politickou škodu, když proti své vlastní imunitě budou mluvit, ale ne hlasovat," vysvětluje Lebeda, proč dosud veškeré snahy o úpravu dosud vždy ztroskotaly.
"To, co vzniklo na ochranu politiků, se stalo hájeným privilegiem. V čerstvě porevolučních letech byla tak široká imunita oprávněná, ale dnes, když jsme členy EU, už rozhodně oprávněná není," kritizuje zákonodárce politolog Jiří Pehe.
Podle něj se nedá čekat, že se po volbách s poslaneckou imunitou něco změní.

***

Kolik imunity si chtějí ubrat?

ODS imunitu ve volebním programu neupravuje, vůle po jejím omezení mezi poslanci ale údajně je.
ČSSD hodlá imunitu členů zákonodárného sboru přehodnotit. KSČM se v programu imunitě nevěnuje, ale dlouhodobě prosazuje, aby za projevy pronesené při výkonu mandátu byla imunita doživotní, jinde postačí imunita jen po dobu výkonu mandátu. Strana zelených chce imunitu zákonodárců omezit pouze na svobodu slova po dobu výkonu funkce poslance či senátora.
KDU-ČSL chce prosazovat omezení trestní imunity ústavních činitelů na dobu výkonu mandátu.

Region| Střední Čechy
Publikováno| Boleslavský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Benešovský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kladenský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Berounský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kolínský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kutnohorský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Mělnický deník; Politika a události; 06
Publikováno| Nymburský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Příbramský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Rakovnický deník; Politika a události; 06
ID| 66d1e2ae-7016-4ebf-91ec-1451fbc869b7

Zelené zajímá, co bude s odpady
Boleslavský deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 6 | autor: (čtk)

KRÁTCE

Praha - Strana zelených chce upřesnit definici nakládání s odpadem ve spalovnách, aby zamezila různým výkladům zákona, které by mohly otevřít cestu dovozu z Německa. Naposled v pondělí ministerstvo životního prostředí zamítlo dovoz 80 000 tun německých odpadů do pražských Malešic. Tvrdí, že odpad nelze použít jako palivo, tudíž může zakázat jeho dovoz.

Region| Střední Čechy
Publikováno| Boleslavský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Benešovský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kladenský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Berounský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kolínský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Kutnohorský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Mělnický deník; Politika a události; 06
Publikováno| Nymburský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Příbramský deník; Politika a události; 06
Publikováno| Rakovnický deník; Politika a události; 06
ID| 64e67003-f3c8-4108-ac7e-e056353584c5

Zelené zajímá, co bude s odpady
Českobudějovické listy 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: (čtk)

KRÁTCE

Praha - Strana zelených chce upřesnit definici nakládání s odpadem ve spalovnách, aby zamezila různým výkladům zákona, které by mohly otevřít cestu dovozu z Německa. Naposled v pondělí ministerstvo životního prostředí zamítlo dovoz 80 000 tun německých odpadů do pražských Malešic. Tvrdí, že odpad nelze použít jako palivo, tudíž může zakázat jeho dovoz.

Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Politika a události; 02
Publikováno| Českokrumlovské listy; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Písecka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Prachaticka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Strakonicka; Politika a události; 02
Publikováno| Táborské listy; Politika a události; 02
ID| c1d971a2-ba66-4cb0-a622-17bbefbb558c

Poslanecká imunita jako předvolební hit
Českobudějovické listy 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: KATEŘINA VOLNÁ

Praha - Sliby chyby. Tak komentují politologové plány na omezení poslanecké imunity, se kterými přicházejí všechny strany. Na Slovensku už si zákonodárci do vlastní imunity sáhli, ale u nás je to stále jen řada neúspěšných pokusů a planých řečí.
Poslanci i senátoři jsou v bezpečí beztrestnosti nadosmrti: když parlament hřešícího zákonodárce nevydá, tak jeho trestní stíhání končí navždycky. "Doživotní imunita, jakou mají naši poslanci, nemá obdoby nikde," upozorňuje politolog Tomáš Lebeda. Většina zemí ji má vázanou jen k výrokům, které zazní na půdě parlamentu. I Slováci už přistoupili na to, že pro alkohol za volantem nemůže být poslanecký mandát žádnou omluvenkou a schválili si zákon, který jim imunitu od května omezí. Dopravní přestupky slovenských zákonodárců se budou normálně trestně stíhat.
Kdy se něčeho podobného dočkáme v Česku? Bůh ví. V dubnu se sice ještě má hlasovat o dalším z lidoveckých návrhů, který omezení imunity prosazuje, ale nikdo už nečeká, že projde. Vždyť už se o omezení imunity hlasovalo kolikrát - a vždycky se našly důvody, proč být proti. Za celé volební období si politici imunitu nezmenšili ani o píď: ani koncem roku 2004 ve sněmovně, ani počátkem loňského roku v Senátu. "Usoudili, že jim to nepřinese žádnou politickou škodu, když proti své vlastní imunitě budou mluvit, ale ne hlasovat," vysvětluje Lebeda, proč dosud veškeré snahy o úpravu dosud vždy ztroskotaly.
"To, co vzniklo na ochranu politiků, se stalo hájeným privilegiem. V čerstvě porevolučních letech byla tak široká imunita oprávněná, ale dnes, když jsme členy EU, už rozhodně oprávněná není," kritizuje zákonodárce politolog Jiří Pehe.
Podle něj se nedá čekat, že se po volbách s poslaneckou imunitou něco změní.

***

Kolik imunity si chtějí ubrat?

ODS imunitu ve volebním programu neupravuje, vůle po jejím omezení mezi poslanci ale údajně je.
ČSSD hodlá imunitu členů zákonodárného sboru přehodnotit.
KSČM se v programu imunitě nevěnuje, ale dlouhodobě prosazuje, aby za projevy pronesené při výkonu mandátu byla imunita doživotní, jinde postačí imunita jen po dobu výkonu mandátu.
Strana zelených chce imunitu zákonodárců omezit pouze na svobodu slova po dobu výkonu funkce poslance či senátora.
KDU-ČSL chce prosazovat omezení trestní imunity ústavních činitelů na dobu výkonu mandátu.

Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Politika a události; 02
Publikováno| Českokrumlovské listy; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Písecka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Prachaticka; Politika a události; 02
Publikováno| Listy Strakonicka; Politika a události; 02
Publikováno| Táborské listy; Politika a události; 02
ID| b537a65e-ba24-4735-8fcd-4d1408130967

Ad: Ochrana přírody za každou cenu?
Českobudějovické listy 
12.4.2006 | rubrika: Publicistika/servis | strana: 13 | autor: JUDr. Svatomír Mlčoch, Dalibor Stráský a Dana Kuchtová

Kritika "ekologů" z úst hejtmana Jana Zahradníka (Jihočeské Deníky Bohemia z 5. 4. 2006) byla v souvislosti se stavem Novořecké hráze na Třeboňsku bezdůvodná. Podle našich zjištění je stav takový:
1) Novořecká hráz (dlouhá 5,5 km) byla po katastrofálních povodních v roce 2002 již z poloviny opravena tzv. Larsenovou stěnou asi za 120 milionů Kč. Více než 100 tun oceli zpevnilo hráz zásadním způsobem. "Ekologové" tomu nejen nebránili, ale naopak poskytli všechny nezbytné souhlasy a stanoviska.
2) Při každé větší povodni v minulosti voda přes Novořeckou hráz prosakovala či přetékala a v roce 1890 i 2002 ji i výrazně protrhla. To proto, že nemá nepropustné (jílovité) jádro a není tak mohutná jako hráz Rožmberka.
3) Neefektivní byly zemní práce na opravě hráze v letech 1993 až 1995. Metodou "zemní lavice" byla na část hráze položena nepropustná fólie a vrstva kamenů. Právě v těchto místech se letos objevila zmiňovaná trhlina či průsaky.
4) Správa Chráněné krajinné oblasti Třeboňsko nevydala žádné rozhodnutí zakazující protipovodňové úpravy či kácení zeleně. Neměla ani proč - nikdo s rekonstrukcí hráze již delší dobu nepokračuje a žádný projekt nedospěl do povolovacího řízení.
Soužití stromů a hrází je určitě záležitost mnohasetletá. Stromy byly vysazovány do hrází třeboňských rybníků cíleně, jak vidíme také např. na hrázi rybníků Svět či Rožmberk. Jsou často staré 200 až 400 let. Nikdo vážně nepožaduje jejich pokácení.
Třeboňská rybniční soustava má retenční (zadržovací) objem 67 milionů kubíků vody. Přitom neexistuje jednotný a společný manipulační řád, který by dostatečně zohledňoval hrozící povodňové stavy. Manipulační řády mají pouze jednotlivé rybníky. S výjimkou např. Rožmberka je manipulace s vodní hladinou plně v rukou vlastníka, který má pochopitelný zájem na vysoké vodní hladině kvůli chovu ryb. Není ničím a nikým veden ke zvýšení retenční schopnosti rybníků v očekávání jarních záplav. Ty letošní se daly předvídat nejméně od února, kdy bylo jasné, kolik je sněhu.
Rybáři by měli být za protipovodňové preventivní manipulace s vodní hladinou přiměřeně odškodněni, pokud doloží ekonomickou újmu na chovu ryb. Rozhodovat o manipulaci by pak měl nezávislý orgán, nikoliv vlastník rybníka.

O autorovi| JUDr. Svatomír Mlčoch, (Český svaz ochránců přírody), Dalibor Stráský a Dana Kuchtová (Strana zelených)
Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Českokrumlovské listy; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Listy Písecka; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Listy Prachaticka; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Listy Strakonicka; Publicistika/servis; 13
Publikováno| Táborské listy; Publicistika/servis; 13
ID| bd55c037-9519-44cf-950c-f1347c5a567c

Lídři stran se utkají před televizními kamerami
Deník Jablonecka 
12.4.2006 | rubrika: Jablonecko | strana: 16 | autor: (jk)

Liberecký kraj - Zítra ve 21 hodin poběží na ČT2 diskuzní pořad Otázky Václava Moravce Speciál. Ten ČT natočí v Malém divadle v Liberci. V pořadu vystoupí krajští lídři politických stran, kteří kandidují do voleb za Liberecký kraj a mají nejvyšší preference. Politiky bude zpovídat Václav Moravec i regionální novináři. Předběžně pozváni jsou za ČSSD Cyril Zapletal, za ODS Tomáš Hasil, za KSČM Josef Vondruška, za KDU-ČSL Jaromír Drábek a za Stranu zelených Petr Pávek.

Region| Severní Čechy

Klíč| krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Zelené zajímá, co bude s odpady
Hradecké noviny 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: (čtk)

KRÁTCE

Praha - Strana zelených chce upřesnit definici nakládání s odpadem ve spalovnách, aby zamezila různým výkladům zákona, které by mohly otevřít cestu dovozu z Německa. Naposled v pondělí ministerstvo životního prostředí zamítlo dovoz 80 000 tun německých odpadů do pražských Malešic. Tvrdí, že odpad nelze použít jako palivo, tudíž může zakázat jeho dovoz.

Region| Východní Čechy
Publikováno| Hradecké noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Krkonošské noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Chrudimska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Jičínska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Náchodska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Svitavska; Politika a události; 02
Publikováno| Orlické noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Rychnovska; Politika a události; 02
Publikováno| Pardubické noviny; Politika a události; 02
ID| 50136714-d8eb-42f0-8d58-68f2f23c4636

Poslanecká imunita jako předvolební hit
Hradecké noviny 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: KATEŘINA VOLNÁ

Praha - Sliby chyby. Tak komentují politologové plány na omezení poslanecké imunity, se kterými přicházejí všechny strany. Na Slovensku už si zákonodárci do vlastní imunity sáhli, ale u nás je to stále jen řada neúspěšných pokusů a planých řečí.
Poslanci i senátoři jsou v bezpečí beztrestnosti nadosmrti: když parlament hřešícího zákonodárce nevydá, tak jeho trestní stíhání končí navždycky. "Doživotní imunita, jakou mají naši poslanci, nemá obdoby nikde," upozorňuje politolog Tomáš Lebeda. Většina zemí ji má vázanou jen k výrokům, které zazní na půdě parlamentu. I Slováci už přistoupili na to, že pro alkohol za volantem nemůže být poslanecký mandát žádnou omluvenkou a schválili si zákon, který jim imunitu od května omezí. Dopravní přestupky slovenských zákonodárců se budou normálně trestně stíhat.
Kdy se něčeho podobného dočkáme v Česku? Bůh ví. V dubnu se sice ještě má hlasovat o dalším z lidoveckých návrhů, který omezení imunity prosazuje, ale nikdo už nečeká, že projde. Vždyť už se o omezení imunity hlasovalo kolikrát - a vždycky se našly důvody, proč být proti. Za celé volební období si politici imunitu nezmenšili ani o píď: ani koncem roku 2004 ve sněmovně, ani počátkem loňského roku v Senátu. "Usoudili, že jim to nepřinese žádnou politickou škodu, když proti své vlastní imunitě budou mluvit, ale ne hlasovat," vysvětluje Lebeda, proč dosud veškeré snahy o úpravu dosud vždy ztroskotaly.
"To, co vzniklo na ochranu politiků, se stalo hájeným privilegiem. V čerstvě porevolučních letech byla tak široká imunita oprávněná, ale dnes, když jsme členy EU, už rozhodně oprávněná není," kritizuje zákonodárce politolog Jiří Pehe.
Podle něj se nedá čekat, že se po volbách s poslaneckou imunitou něco změní.

Kolik imunity si chtějí ubrat?

ODS imunitu ve volebním programu neupravuje, vůle po jejím omezení mezi poslanci ale údajně je.
ČSSD hodlá imunitu členů zákonodárného sboru přehodnotit. KSČM se v programu imunitě nevěnuje, ale dlouhodobě prosazuje, aby za projevy pronesené při výkonu mandátu byla imunita doživotní, jinde postačí imunita jen po dobu výkonu mandátu. Strana zelených chce imunitu zákonodárců omezit pouze na svobodu slova po dobu výkonu funkce poslance či senátora.
KDU-ČSL chce prosazovat omezení trestní imunity ústavních činitelů na dobu výkonu mandátu.

Region| Východní Čechy
Publikováno| Hradecké noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Krkonošské noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Chrudimska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Jičínska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Náchodska; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Svitavska; Politika a události; 02
Publikováno| Orlické noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Noviny Rychnovska; Politika a události; 02
Publikováno| Pardubické noviny; Politika a události; 02
ID| 85ee35ec-5c22-469c-b736-7c6131a7c520

Lídři v Libereckém kraji se utkají před kamerami
Liberecký den 
12.4.2006 | rubrika: Liberecký kraj | strana: 2 | autor: (lan)

Liberecký kraj - Předvolební televizní diskuse Otázky Václava Moravce Speciál na druhém kanálu České televize se koná zítra od 21 hodin v Malém divadle ve Zhořelecké ulici v Liberci.
Pořad je rozdělen na tři části - v první bude s krajskými lídry politických stran s největšími preferencemi v Libereckém kraji diskutovat Václav Moravec, ve druhé části bude klást dotazy publikum a ve třetí dostanou prostor novináři.
Podle výzkumu agentury SC&C v Libereckém kraji z únorového měsíce jsou předběžně pozváni: za ČSSD Cyril Zapletal, za ODS Tomáš Hasil, za KSČM Josef Vondruška, za KDU-ČSL Jaromír Drábek a za Stranu zelených Petr Pávek. Konečné složení hostů bude však případně korigováno podle bleskového průzkumu preferencí agentury STEM v Libereckém kraji.
Přímý přenos začíná od 21 hodin, divadlo však bude pro publikum otevřeno již o dvě hodiny dříve.

Region| Severní Čechy
Publikováno| Liberecký den; Liberecký kraj; 02
Publikováno| Deník Pojizeří; Liberecký kraj; 02
Publikováno| Deník Jablonecka; Liberecký kraj; 02
Publikováno| Českolipský deník; Liberecký kraj; 02
ID| 3db03bb2-0024-41fa-a783-1974f5f18d82

Klíč| Drábek Jaromír; KDU

Poslanecká imunita je pro strany předvolební hit
Plzeňský deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: KATEŘINA VOLNÁ

Praha - Sliby chyby. Tak komentují politologové plány na omezení poslanecké imunity, se kterými přicházejí všechny strany. Na Slovensku už si zákonodárci do vlastní imunity sáhli, ale u nás je to stále jen řada neúspěšných pokusů a planých řečí.
Poslanci i senátoři jsou v bezpečí beztrestnosti nadosmrti: když parlament hřešícího zákonodárce nevydá, tak jeho trestní stíhání končí navždycky. "Doživotní imunita, jakou mají naši poslanci, nemá obdoby nikde," upozorňuje politolog Tomáš Lebeda. Většina zemí ji má vázanou jen k výrokům, které zazní na půdě parlamentu. I Slováci už přistoupili na to, že pro alkohol za volantem nemůže být poslanecký mandát žádnou omluvenkou a schválili si zákon, který jim imunitu od května omezí.
Kdy se něčeho podobného dočkáme v Česku? Bůh ví. V dubnu se sice ještě má hlasovat o dalším z lidoveckých návrhů, který omezení imunity prosazuje, ale nikdo už nečeká, že projde. Vždyť už se o omezení imunity hlasovalo kolikrát - a vždycky se našly důvody, proč být proti. Za celé volební období si politici imunitu nezmenšili ani o píď: ani koncem roku 2004 ve sněmovně, ani počátkem loňského roku v Senátu. "Usoudili, že jim to nepřinese žádnou politickou škodu, když proti své vlastní imunitě budou mluvit, ale ne hlasovat," vysvětluje Lebeda, proč dosud veškeré snahy o úpravu dosud vždy ztroskotaly.
"To, co vzniklo na ochranu politiků, se stalo hájeným privilegiem. V čerstvě porevolučních letech byla tak široká imunita oprávněná, ale dnes, když jsme členy EU, už rozhodně oprávněná není," kritizuje zákonodárce politolog Jiří Pehe.

***

Kolik imunity si chtějí ubrat?

ODS imunitu ve volebním programu neupravuje, vůle po jejím omezení mezi poslanci ale údajně je.
ČSSD hodlá imunitu členů zákonodárného sboru přehodnotit.
KSČM se v programu imunitě nevěnuje, ale dlouhodobě prosazuje, aby za projevy pronesené při výkonu mandátu byla imunita doživotní, jinde postačí imunita jen po dobu výkonu mandátu.
Strana zelených chce imunitu zákonodárců omezit pouze na svobodu slova po dobu výkonu funkce poslance či senátora.
KDU-ČSL chce prosazovat omezení trestní imunity ústavních činitelů na dobu výkonu mandátu.

Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; Politika a události; 02
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; Politika a události; 02
Publikováno| Domažlický deník; Politika a události; 02
Publikováno| Chebský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Karlovarské noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Klatovský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Rokycanský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Sokolovský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Tachovský deník; Politika a události; 02
ID| f1fb74e9-7e8d-4633-b570-6dbce8aee819

Zelené zajímá, co bude s odpady
Plzeňský deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: (čtk)

KRÁTCE

Praha - Strana zelených chce upřesnit definici nakládání s odpadem ve spalovnách, aby zamezila různým výkladům zákona, které by mohly otevřít cestu dovozu z Německa. Naposled v pondělí ministerstvo životního prostředí zamítlo dovoz 80 000 tun německých odpadů do pražských Malešic. Tvrdí, že odpad nelze použít jako palivo, tudíž může zakázat jeho dovoz.

Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; Politika a události; 02
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; Politika a události; 02
Publikováno| Domažlický deník; Politika a události; 02
Publikováno| Chebský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Karlovarské noviny; Politika a události; 02
Publikováno| Klatovský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Rokycanský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Sokolovský deník; Politika a události; 02
Publikováno| Tachovský deník; Politika a události; 02
ID| 14025bc9-a1f2-4f58-aa83-6fa3e38229a3

Odpůrci lyžování ve Wilsonově lese vítězí
Rovnost - Brněnský deník 
12.4.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: MONIKA FINDORÁKOVÁ

Zastupitelé schválili nový územní plán * Sjezdovka nebude, ale sporná silnice R43 protne Bystrc

Po včerejšku je zřejmé, jak se bude Brno rozvíjet do roku 2020. Nádraží se přesune, silnice R43 na Svitavy povede přes Bystrc a politici nepočítají s rozvojem sjezdovky ve Wilsonově lese.

Brno * Jedenáctý duben byl pro rozvoj Brna jedním z nejdůležitějších dnů. Zastupitelé totiž na bouřlivém zasedání rozhodli, jaké varianty rozvoje města jsou na dalších čtrnáct let klíčové. Zelenou dali projektu nádraží v odsunuté poloze, dálnici R43 přes Bystrc či Kohoutovicím jako jedné z variant umístění lyžařské sjezdovky.
To jsou jen některé z plánovaných staveb, na které by mělo dojít ve druhé dekádě jedenadvacátého století. Tyto varianty tak zůstávají ve hře a budou součástí finálního územního plánu schvalovaného v roce 2010.
"Nejedná se o územní plán, ale o návrh zadání. Další čtyři roky je čas na studie, které třeba rozhodnou mezi více variantami téhož projektu," upozornil primátor Richard Svoboda.
Pro mnohé projekty bylo včerejší rozhodování klíčové. Návrh počítá s jednou variantou polohy nového nádraží, odsunuté směrem na jih. Jinou variantu se odpůrcům přesunu nádraží nepodařilo prosadit. "Ani se nedivím. Už jednou mohli lidé projevit svůj názor v referendu, a nikdo je neposlouchal. Radnice je stále mylně přesvědčuje, že je odsun hotová věc," míní Mojmír Vlašín ze Strany zelených.
Brňané však včera přímo na magistrátu bojovali, aby ve Wilsonově lese nebyla sjezdovka. I kvůli jejich vystoupením a transparentům zastupitelé za KDU-ČSL a ODS tuto variantu z územního plánu vyškrtli.
Méně úspěšní byli Bystrčtí. Silnice R43 je asi nemine. "Vždycky se totéž jednomu líbí, druhému ne," brání politiky náměstek primátora Radomír Jonáš. "Všichni se tam udusíme," křičeli na něj zlostně lidé z Bystrce bojující za život bez R43.
Na pořad jednání se dostaly obchody mezi firmou Hošek Motor a magistrátem. "Podle Hoškových odpovědí nikdy žádné obchody netajil, je nadále členem statutárního orgánu firmy, ale dále s magistrátem neobchoduje," uvedl zastupitel Roman Onderka, který Hoška interpeloval. Přesto by měl Hošek podle něj zvážit setrvání ve funkci.

Viz Téma... str. 2 a 3

Foto popis| Lyžaře ne. Kohoutovičtí nechtějí sjezdovku. V tom se shodli s lidmi z okolí Wilsonova lesa.
Foto autor| FOTO JAN SYMON
Region| Jižní Morava

Sjezdovka Wilsonův les: stop lyžařům
Rovnost - Brněnský deník 
12.4.2006 | rubrika: Téma dne | strana: 3 | autor: FILIP SUŠANKA

Nový územní plán nepočítá s lyžováním v Žabovřeskách * Podle radních však kolaudace platí

Důležité vítězství dosáhli včera odpůrci sjezdovky ve Wilsonově lese. Zastupitelé prosadili do zadání Územního plánu města Brna na léta 2010 až 2020 malý dovětek, který stanoví, že zdejší svah nebude zahrnutý do Rekreační zóny Svratecké údolí.

Brno * Lyžaři pod okny a nekonečný hluk ze sněhových děl, který obtěžoval lidi z okolních domů zejména o víkendech, kdy si chtěli odpočinout. Takové argumenty několik let používali odpůrci lyžování ve Wilsonově lese. Jejich hlasité protesty včera poprvé slavily větší úspěch.
Zastupitelé totiž jmenovitě vyškrtli tento svah v Žabovřeskách z plánů na hledání nové sjezdovky.
"To, že Wilsonův les už není variantou pro lyžařskou sjezdovku, je rozhodně velké vítězství. Usiluji o to vlastně už od sametové revoluce," komentoval rozhodnutí zastupitel za Stranu zelených Mojmír Vlašín. Vítězstvím si však až do poslední chvíle jistý nebyl.
Podobně to hodnotí také předseda občanského sdružení Wilsonův les František Procházka. Ten za zrušení sjezdovky bojuje už několik let.
"Je tady vidět, že i v současné situaci stojí za to bojovat za dobrou věc. Nepolevili jsme ani na chvíli, a proto jsme teď mohli slavit úspěch," neskrýval své nadšení Procházka.
Sám však přiznává, že nejdůležitější bitva je teprve čeká. "Opět chceme předložit náš požadavek na stavební odbor, aby zrušil kolaudaci. Ta stavba de facto neexistuje, tak proč je kolaudace stále ještě platná?" ptá se Procházka. Roman Nejpek, který bydlí několik set metrů od sjezdovky, však podobně kategorický nebyl. "Kvůli zmatkům s lyžařským vlekem tam lidé v poslední době spíše jen jezdili na bobech. Ta děla nebývala tak hlučná, jak pan Procházka tvrdívá," uvedl Nejpek.
Nadšení aktivistů také tlumí náměstek brněnského primátora Radomír Jonáš. "Ti lidé bohužel problematice vůbec nerozumějí. Snažil jsem se jim to dlouho vysvětlit, ale bez úspěchu. Většina z nich je už natolik zmanipulovaná, že důvody vidět nechtějí," uvedl náměstek Jonáš.
Podle něj navíc nikdo neříkal, že ve Wilsonově lese bude v budoucnu lyžařská trať. "Návrh zadání územního plánu neschvaluje žádný proces. To území už navíc je zkolaudováno jako sjezdovka," dodal Jonáš.
Ještě dále zašel odborník na lyžařská zařízení, který je s problematikou obeznámen. Nepřál si však uvést jméno, redakce je ale zná.
"Jsou to všechno předvolební tanečky. Rozhodnutí občanských demokratů chápu, udělali to šalamounsky a navíc také líbivě. Vyškrtli to z programu, protože tam není co projednávat. Nelze politickým rozhodnutím zrušit již zkolaudovanou stavbu," domnívá se.
Stejně jako náměstek Jonáš nemá pro protestující slova pochopení "Byl jsem na pár diskusích několika občanských sdružení. Vždy jsem tam ochotně přišel a snažil se vysvětlit technickou stránku věci. Oni mě ale vždy do pěti minut překřičeli. Není s nimi rozumná domluva," dodal oslovený odborník.

Foto popis| Lyžařský svah ve Wilsonově lese.
Foto autor| FOTO ARCHIV
Region| Jižní Morava

Návrh ještě není konečným řešením
Rovnost - Brněnský deník 
12.4.2006 | rubrika: Téma dne | strana: 3 | autor: (fin)

Brno * Diskuse kolem schvalování návrhu zadání územního plánu města Brna byla zbytečně vyhrocená a emotivní. "Nejedná se totiž o územní plán jako takový, ale pouze o návrh jeho zadání. Některé projekty vůbec nejsou jisté. Návrh zadání pracuje mnohdy s více variantami a čtyři roky do schválení finálního územního plánu poslouží právě pro jejich zhodnocení a výběr té nejlepší," uvedl na pravou míru včerejší kontroverzní bod jednání náměstek primátora Radomír Jonáš.
Navíc se jím podle něj neschvaluje žádný proces. "Je to jen další krok k tomu, aby se územní plán mohl vypracovat. Schvalovací proces bude teprve nastartován," dodal Jonáš.
S tím souhlasí i další zastupitelé. "Důležité je schvalování finálního územního plánu v roce 2010. Do té doby se ještě může mnohé změnit," řekl Mojmír Vlašín ze Strany zelených. Ten stále doufá v nové projednání přesunu nádraží. "Dříve nebo později se ukáže, že na to nemá dostatek peněz ani město, ani Evropská unie," říká.

***

Nový územní plán Brna na roky 2010 až 2020

Co zůstává

* Varianta nového železničního nádraží pouze v odsunuté poloze
* Výstavba silnice R43 přes Bystrc směrem na Svitavy
* Některé zahrádkářské kolonie ustoupí bydlení a městské zeleni
* V městské části Kohoutovice může vzniknout sjezdovka

Co se mění

* Ve Wilsonově lese nebude sjezdovka
* Město musí zahrádkářům zajistit odpovídající náhradní prostory k zahradničení

Foto popis|
Region| Jižní Morava

Má "krampolizace" ČSSD klady?
Rovnost - Brněnský deník 
12.4.2006 | rubrika: Názory | strana: 7 | autor: PAVEL PEČÍNKA

komentář

Teoretik by Paroubkův razantní styl popsal jako lehčí populismus, nadbíhání voličům z nižších příjmových skupin s autoritativnějšími postoji, odvázanější publicista by použil třeba výraz "ucházet se o hlasy z putyk čtvrté cenové skupiny". Politolog Jiří Pehe vystihl nedávno tuto taktiku ČSSD zkratkou "krampolizace". Onen nakyslý závan něčeho laciného a hrubozrnného ze všech těch charakteristik skutečně vane. Věc je ale složitější.
Asi v každé společnosti existuje část voličů, která nikdy nebude číst eseje Erazima Koháka, manifesty Tonyho Blaira, vzpomínky Petra Glotze nebo životopis Karla Kautského. Nebulvární deník u trafiky většinou nekoupí, informace z politiky k sobě nechá přijít jinými kanály, a to jen některé. Není příliš ovlivnitelná šroubovanými analýzami, manifesty v intelektuálních listech a odbornějšími texty, reaguje na to, co je vyštěknuto nahlas a krátce, třebas i párkrát po sobě.
Nejde o to se nějak pošklebovat, i tato část společnosti vytváří některé hodnoty, díky nimž mohli právě zrovna výše jmenovaní hloubat a sepisovat. Problém leží spíše v tom, že za zhoršeného politického počasí z těchto vrstev nasávají sílu směry k demokracii nepřátelské a po jejich hřbetu pronikají do parlamentu, čímž si obstarají publicitu a finance pro další činnost.
Tyto vrstvy tady budou stále, přetahovaná o jejich hlasy mezi stranami autoritativními a demokratickými se zdá být bez konce. Pár příkladů? Přelévaní hlasů mezi sociálními demokraty, komunisty a nacisty v dělnických čtvrtích Německa dvacátých a třicátých let, částečná proměna tradičního "rudého pásu" na předměstích Paříže na lepenovskou baštu v letech osmdesátých či dnešní úspěšná, ovšem mnoha problematickými jevy zatížená proměna slovenské populistické strany Smer Roberta Fica na členskou stranu Socialistické internacionály. Německý autor Thomas Meyer v knize Transformace sociální demokracie doporučuje, aby německá sociální demokracie (SPD) vrstvám podléhajícím novému pravicovému populismu vyšla v některých otázkách vstříc, nepřebírala však jejich extrémní postoje a lovila jejich hlasy, aniž by je však zapojovala do strany. Tak by SPD pacifikovala a pro sebe využila potenciálně rizikovou množinu voličů a zároveň by tak nedošlo k posílení nedemokratických stran.
Jakkoli se takovéto balamucení části - byť rizikově jednajících - voličů jeví oprávněně v mnoha oblastech neetické a problematické, mnohem hůře se odpovídá na otázku, jak jinak by ještě tedy měla vypadat pacifikace potenciálních voličů krajní pravice, pokud by se měla obejít (a to by měla) bez represivních metod, zákazů, odposlechů a případných manipulací s volebními výsledky a zůstat v rámci parlamentní demokracie a zákonnosti.
Předvolební blafák, tedy krátkodobá propaganda cílená na vybranou čtvrtou cenovou skupinu však může - a v ČSSD se tak ve prospěch Strany zelených pravděpodobně už děje - zase straně odcizit mladší vzdělanější voliče. Ano, také Thomas Meyer přiznává, že i pro SPD bylo složité udržet jedny a neztratit přitom druhé. Sami pak už dodejme, že největším rizikem této metody je možné prosáknutí zpočátku jen "nevážně" míněných přístupů do programu a dlouhodobé práce strany. Jak však ukazují více než stoleté dějiny mezinárodní sociální demokracie, k udržení demokratických a oslabení autoritářských sil si tradiční demokratická levice občas musí "krampolizací" a podobnými postupy vypomáhat.

Foto popis| Budeš muset odstoupit, tohle se už pod koberec nevleze.
Foto autor| KRESBA PAVEL DANIEL
O autorovi| PAVEL PEČÍNKA, Autor je politolog, působí na FSS MU
Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Názory; 07
ID| 30b90729-fc97-4fa0-a345-2bb60144cef1

Likvidace sinic potrvá léta
Týdeník Chebsko 
12.4.2006 | rubrika: Týdeník Chebsko | strana: 5 | autor: MICHAL HOUDEK

Naděje, že by odborníci navrhli rychlý a účinný způsob, jak zbavit Skalku sinic, vzala za své.
Řešení problému zřejmě potrvá řadu let a vyžádá si nemalé náklady.

CHEB - Přehradní nádrž Skalka už řadu let trápí zvýšený výskyt sinic. V letních měsících opakovaně zamořují vodní plochu jednobuněčné řasy, které výrazně omezují rekreační využití nádrže. Koupání je totiž téměř nemožné, toxiny, které sinice uvolňují, ohrožují zdraví.
Jednoduchý recept nepřinesla ani studie, na níž se podílelo město Cheb, Karlovarský kraj i Povodí Ohře.
"Sinice se ve Skalce vyskytují už od prvního napuštění nádrže. Jejich rozvoj podporuje přísun živin z Německa i vypouštění fekálií a odpadů s fosfáty z přilehlých chatových oblastí," uvedl včera Blahoslav Maršálek z brněnské univerzity, který vedl desetičlenný tým odborníků, jenž vypracoval zmíněnou studii.
Sinice přezimují v bahenních sedimentech, které navíc obsahují těžké kovy, například rtuť. "Nejdůležitější je snížení vstupu živin do nádrže," zdůraznil Maršálek. "Je nutné kontrolovat svoz odpadních vod ze septiků, drobné zdroje znečištění navrhujeme řešit nárostovými a absorbčními systémy," podotkl.
Jednou z možností je i vybudování takzvané přednádrže, která by omezila příliv živin z Německa. Ta však nebude hotová dříve než za sedm let. Důležité je i působit na majitele rekreačních nemovitostí na březích přehrady, aby nepoužívali prací prostředky, které obsahují fosfáty.
Blanka Baboráková z chebské Strany zelených se přimlouvala za použití hlinitých či železitých solí už v letošním roce. "Výskyt sinic ve Skalce je extrémní. Jejich likvidace by si vyžádala daleko větší koncentraci solí a zásah by ohrozil zooplankton," reagoval Maršálek. "Účinná bude pouze kombinace opatření. Výsledek se nedá očekávat dříve než za sedm až deset let," poznamenal Maršálek.
Zodpovědní pracovníci města Cheb, Krajského úřadu Karlovarského kraje a Povodí Ohře by se měli znovu setkat ještě v dubnu a dohodnout se na postupu záchranných prací.

Region| Zapadní Čechy

Zelené zajímá, co bude s odpady
Ústecký deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 4 | autor: (čtk)

KRÁTCE

Praha - Strana zelených chce upřesnit definici nakládání s odpadem ve spalovnách, aby zamezila různým výkladům zákona, které by mohly otevřít cestu dovozu z Německa. Naposled v pondělí ministerstvo životního prostředí zamítlo dovoz 80 000 tun německých odpadů do pražských Malešic. Tvrdí, že odpad nelze použít jako palivo, tudíž může zakázat jeho dovoz.

Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Politika a události; 04
Publikováno| Děčínský deník; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Chomutovska; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Litoměřicka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Lučan; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Mostecka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Směr; Politika a události; 04
Publikováno| Liberecký den; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Pojizeří; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Jablonecka; Politika a události; 04
Publikováno| Českolipský deník; Politika a události; 04
ID| 88568e0e-fac6-46d0-a9e1-6285dd3e1592

Poslanecká imunita jako předvolební hit
Ústecký deník 
12.4.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 4 | autor: KATEŘINA VOLNÁ

Praha - Sliby chyby. Tak komentují politologové plány na omezení poslanecké imunity, se kterými přicházejí všechny strany. Na Slovensku už si zákonodárci do vlastní imunity sáhli, ale u nás je to stále jen řada neúspěšných pokusů a planých řečí.
Poslanci i senátoři jsou v bezpečí beztrestnosti nadosmrti: když parlament hřešícího zákonodárce nevydá, tak jeho trestní stíhání končí navždycky. "Doživotní imunita, jakou mají naši poslanci, nemá obdoby nikde," upozorňuje politolog Tomáš Lebeda. Většina zemí ji má vázanou jen k výrokům, které zazní na půdě parlamentu. I Slováci už přistoupili na to, že pro alkohol za volantem nemůže být poslanecký mandát žádnou omluvenkou a schválili si zákon, který jim imunitu od května omezí. Dopravní přestupky slovenských zákonodárců se budou normálně trestně stíhat.
Kdy se něčeho podobného dočkáme v Česku? Bůh ví. V dubnu se sice ještě má hlasovat o dalším z lidoveckých návrhů, který omezení imunity prosazuje, ale nikdo už nečeká, že projde. Vždyť už se o omezení imunity hlasovalo kolikrát - a vždycky se našly důvody, proč být proti. Za celé volební období si politici imunitu nezmenšili ani o píď: ani koncem roku 2004 ve sněmovně, ani počátkem loňského roku v Senátu. "Usoudili, že jim to nepřinese žádnou politickou škodu, když proti své vlastní imunitě budou mluvit, ale ne hlasovat," vysvětluje Lebeda, proč dosud veškeré snahy o úpravu dosud vždy ztroskotaly.
"To, co vzniklo na ochranu politiků, se stalo hájeným privilegiem. V čerstvě porevolučních letech byla tak široká imunita oprávněná, ale dnes, když jsme členy EU, už rozhodně oprávněná není," kritizuje zákonodárce politolog Jiří Pehe.
Podle něj se nedá čekat, že se po volbách s poslaneckou imunitou něco změní.

Kolik imunity si chtějí ubrat?

ODS imunitu ve volebním programu neupravuje, vůle po jejím omezení mezi poslanci ale údajně je.
ČSSD hodlá imunitu členů zákonodárného sboru přehodnotit.
KSČM se v programu imunitě nevěnuje, ale dlouhodobě prosazuje, aby za projevy pronesené při výkonu mandátu byla imunita doživotní, jinde postačí imunita jen po dobu výkonu mandátu. Strana zelených chce imunitu zákonodárců omezit pouze na svobodu slova po dobu výkonu funkce poslance či senátora.
KDU-ČSL chce prosazovat omezení trestní imunity ústavních činitelů na dobu výkonu mandátu.

Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Politika a události; 04
Publikováno| Děčínský deník; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Chomutovska; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Litoměřicka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Lučan; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Mostecka; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Směr; Politika a události; 04
Publikováno| Liberecký den; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Pojizeří; Politika a události; 04
Publikováno| Deník Jablonecka; Politika a události; 04
Publikováno| Českolipský deník; Politika a události; 04
ID| c9ed2a3f-3d38-43c4-810b-c6f7c7856dc3