Volby: jasně vede ODS
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Kraj Liberecký | strana: 1 | autor: LUKÁŠ KOBERA

Průzkum ukázal, že mezi lidmi je nejpopulárnější lídr zelených Petr Pávek

Liberecký kraj - Kdyby se dnes konaly volby do poslanecké sněmovny, vyhrála by je v Libereckém kraji s přehledem ODS. Podle bleskového průzkumu, který zpracovala agentura STEM pro Českou televizi, by občanští demokraté dostali 26 procent hlasů, o jedno a půl procenta méně než v minulých volbách v roce 2002.
Průzkum se ptal 627 obyvatel Libereckého kraje ve dnech 10. a 11. dubna. Voleb se chce zúčastnit 58 procent voličů, 21 procent dosud není rozhodnutých a stejný počet k volbám určitě nepřijde.
Druhá sociální demokracie by propadla o více než dvanáct procent. Podle průzkumu by jí hodilo do urny hlas jen 15 procent voličů. Největší podporu má v okrese Liberec, naopak baštou občanských demokratů je Jablonecko. O třetí příčku by se s 12 procenty podělili komunisté, ti mají nejvíce příznivců na Českolipsku, a Strana zelených.
Lidovci, kteří v minulých volbách v koalici s Unií svobody dosáhli na 13 procent, by tentokrát zůstali úplně mimo hru - hlas se jim chystá dát jen necelých tři a půl procenta voličů.

Patnáct procent je pro ČSSD velké zklamání

"Je to pro mě veliké zklamání. Čekal jsem první místo ODS, ale ne to, že se propadneme tak hluboko. Ale možná je to tím, že se ptali jiných lidí, než se kterými mluvím já, protože já takové signály o poklesu preferencí nemám," uvedl lídr ČSSD v Libereckém kraji Cyril Zapletal, podle kterého sociální demokracie doplácí na osm let ve vládě.
Optimistický může být lídr nejsilnější pravicové strany ODS Tomáš Hasil.
"Přál bych si pro ODS v Libereckém kraji čtyři místa. Pak by měl každý okres ve sněmovně jednoho zástupce," poznamenal. ODS získala v minulých volbách tři mandáty, stejně jako ČSSD, nad kterou tehdy zvítězila jen rozdílem několika desetin procenta.
"Příliš ale průzkumům nevěřím. Před krajskými volbami ukazovaly průzkumy nejen jiné počty hlasů, ale dokonce i jiné pořadí stran," připomněl. Pokud by volby skutečně dopadly tak, jak napovídá průzkum, mohla by ODS na čtyři křesla dosáhnout. ČSSD by pak měla naději na dvě a komunisté a zelení na jedno křeslo.
Pokračování na straně C3

Volby: s náskokem vede ODS
KOHO VOLIT? Téměř tři pětiny obyvatel Libereckého kraje se chystají k volbám. Zatím vede s výrazným náskokem ODS přes ČSSD. Své vlastní krajské lídry zná zhruba pětina potenciálních voličů stran. Vyplývá to z bleskového průzkumu agentury STEM.
Pokračování ze strany C1
V Libereckém kraji se totiž bude pravděpodobně rozdělovat opět osm mandátů a tak malý kraj přeje silným stranám. "V tak malém kraji vítěz bere daleko větší podíl křesel, než kolik mu přísluší podle procent hlasů. To ale není na škodu, takový systém totiž pomáhá vytvářet v parlamentu silnou většinu, která dokáže sestavit vládu," vysvětlil politolog Martin Brabec.
Překvapením je mohutný nástup Strany zelených. V minulých volbách nedosáhla ani na tři procenta, ale od té doby, kdy jí první průzkum přisoudil pět procent hlasů, stoupá vytrvale nahoru. S dvanácti procenty se už v Libereckém kraji dotáhla na KSČM. "Podle mého názoru nezíská tak velký počet hlasů, ale pětiprocentní hranici pro vstup do sněmovny překročí," komentoval Brabec.

Zelení sázejí na Pávka

Zelení sázejí hlavně na výraznou postavu starosty z Jindřichovic pod Smrkem Petra Pávka. Ten je podle průzkumu vůbec nejznámějším volebním lídrem v Libereckém kraji a ostatní za sebou zanechává ve velkém odstupu. Nezná ho jen polovina respondentů, zatímco o nejméně známém prvním muži kandidátky lidovců Jaromíru Drábkovi nikdy neslyšely dvě třetiny lidí. "Samozřejmě mě těší, pokud pomůžu straně k lepšímu volebnímu výsledku. Komunisty jsme už dohnali a rádi bychom je předehnali," dodal Pávek.
KSČM nechává volební průzkum v klidu. "Ve volbách vždy dostaneme o něco více hlasů, než kolik nám přisuzují průzkumy, takže o výsledek nemám obavy. Jedno místo ve sněmovně, které máme teď, určitě obhájíme a můžeme být jen příjemně překvapení, pokud by to bylo více. Ale na druhou stranu si nemyslím, že by to bylo v tomto kraji reálné," uvedl volební lídr komunistů Josef Vondruška. Ze zelených, kteří útočí na jeho pozici, strach nemá. "Jsou příliš rozdrobení a široce rozkročení. Uvidíme, jak to s nimi dopadne, ale myslím, že tak široký záběr názorů nemohou v jedné straně udržet," poznamenal. Podle Pávka je to pro zelené ale naopak výhoda. "Můžeme mít různé názory, ale jsme moderní strana, obohacuje nás to a to, na čem se dohodneme, za tím stojíme jednotně," oponoval. KDU-ČSL by podle průzkumů v Libereckém kraji na poslanecké křeslo zdaleka nedosáhla. Její volební lídr Jaromír Drábek dokonce skončil na posledním místě jako nejméně známý lídr mezi významnými politickými stranami. "Nemohu říct, že je to pro mě zklamání. Řada lidí podle mě ještě neví o složení kandidátek a navíc průzkum byl dělaný jen na šesti stech lidech a to je velmi málo. Jediná odpověď změní výsledek o dvě desetiny procenta," analyzoval situaci Drábek, který kandiduje na prvním místě lidovecké kandidátky jako nezávislý.

Graf

* Koho by nyní lidé volili v Libereckém kraji

ODS 20 %
ČSSD 15 %
KSČM 12 %
Strana zelených 12 %
KDU-ČSL 3,4 %
ostatní menší strany,
nerozhodnutí voliči
a ti, co volit nepůjsou 31,6 %

Tabulka

* Kdo by vyhrál
Nejnovější průzkum v kraji
ODS             26 %
ČSSD            15 %
KSČM            12 %
Strana zelených 12 %
KDU-ČSL         3,4 %
Zdroj: STEM

Foto popis| VOLTE NÁS. Politické strany se před volbami v Libereckém kraji předhánějí v honu na voliče. Jedním z tradičních prvků předvolební kampaně jsou velké billboardy rozmístěné u silnic v regionu, které prezentují krajské lídry stran.
Foto autor| FOTO: MAFA - BOŘIVOJ ČERNÝ

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - liberecký kraj

Klíč| krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Každý třetí neví, koho volit
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 2 | autor: VÁCLAV DOLEJŠÍ

VELKÝ PRŮZKUM MF DNES. Volby by vyhrála ODS, k urnám chce přijít jen polovina voličů

Praha - Volby nakonec mohou dopadnout hodně nečekaně: každý třetí člověk z těch, kteří chtějí jít v červnu volit, ještě vůbec není rozhodnutý, komu dá hlas.
Pokud by všichni přišli, mohou zcela zamíchat výsledky. Jak zjistil velký průzkum SC&C pro MF DNES, nejvíce nerozhodnutých je mezi lidmi ve věku 18 až 29 let. A polovina z nich před čtyřmi lety k volbám nešla.
Účast bude klíčová i letos, agentura ji odhaduje na 51 procent. Platí přitom: čím vyšší účast, tím lepší výsledek sociální demokracie.
Zatímco opoziční občanští demokraté se totiž mohou spolehnout na ukázněné voliče, příznivci vládnoucích sociálních demokratů váhají. Proto z průzkumu vyšla vládnoucí ČSSD jen s 15 procenty hlasů.
"Patrně více jejích sympatizantů zatím nechce jednoznačně deklarovat svůj zájem tuto stranu volit," míní vedoucí výzkumného oddělení SC&C Jana Hamanová.

Zelení berou ODS i ČSSD

A kdo jsou to vlastně nerozmyšlení voliči? Více než polovina z nich v roce 2002 volila jednu z dominantní dvojice: 29 procent nerozhodnutých volilo ČSSD, 24 procent ODS.
"Nerozhodnutí neváhají mezi ODS a ČSSD, ale spíše mezi jednou z této dvojice velkých stran a nějakou menší alternativou," říká politolog Pavel Šaradín.
Průzkum ukázal, kdo jsou dnešní příznivci černého koně voleb, Strany zelených. Čtvrtina z nich před čtyřmi lety dala hlas ODS, čtvrtina ČSSD. Jinými slovy: Bursíkova strana bere nejvíce příznivců oběma rozhodujícím partajím.
Velkým překvapením výzkumu jsou "propadáky" velkých tváří sociální demokracie na domácí půdě.
Nejhůře vládní strana dopadla v Jihočeském kraji, kde pod vedením nejpopulárnějšího politika, ministra kultury Vítězslava Jandáka, má jen osm procent. V regionu se však skoro polovina lidí ještě nerozhodla -přesně 44 procent. Špatně dopadli socialisté taktéž v Ústeckém kraji, kde je lídrem Jiří Paroubek. Mají jen šestnáct procent hlasů, na severu Čech je porazili dokonce i komunisté.

Lidovci v ohrožení

Regionální výsledky však mohou mít větší statistickou chybu, protože výzkumu se tam zúčastnil menší počet lidí - v průměru 230 respondentů v jednom kraji. Chyba je tak v intervalu plus minus sedm procent.
Na celostátní úrovni, kde odpovídalo 3166 lidí, však zcela propadli lidovci. Získali jen čtyři procenta hlasů. Poprvé se tak dostali pod pětiprocentní hranici nutnou pro vstup do Poslanecké sněmovny.
"KDU-ČSL je tradičně silná pouze v Jihomoravském a Zlínském kraji, zatímco jinde hodně slabá," říká Hamanová. Lidovce může utěšit snad jen fakt, že na rozdíl od jiných se mohou spolehnout na mimořádně disciplinované voliče. Lidé starší 60 let a obyvatelé venkova vyjádřili v průzkumu největší odhodlání jít k volbám.

* Velký průzkum MF DNES: jak chtějí lidé v červnu volit?

3166 respondentů bylo rozděleno mezi kraje podle jejich podílu na celkové populaci. V průměru v jednom kraji odpovídalo přes 200 lidí. U krajských výsledků proto hrozí větší riziko statistické chyby.

ODS     24 %
ČSSD    15 %
KSČM    11 %
zelení  10 %
KDU-ČSL  4 %
ostatní  3 %
neví    32 %

Tabulka

ODS  ČSSD   kraj        statistická   KSČM  zelení  KDU-ČSL   ostatní  neví
                         odchylka

28   11    Praha           +- 5 %       5     17       5         5      29
31   17    Středočeský     +- 5 %       9     10       3         2      28
22    8    Jihočeský       +- 6 %      10     12       2         1      44
28   15    Plzeňský        +- 7 %      12     13       2         2      28
17   11    Karlovarský     +- 8 %       4      7       2         0      60
29   16    Ústecký         +- 6 %      19      7       2         4      23
24   14    Liberecký       +- 8 %      11     10       3         4      34
25   14    Královéhradecký +- 7 %      10     12       2         6      30
24   21    Pardubický      +- 7 %       9      9       6         3      27
24   12    Vysočina        +- 8 %       9      6       6         4      39
21   13    Jihomoravský    +- 5 %       9      8      10         7      33
18   19    Olomoucký       +- 6 %      11     12       3         3      35
31   16    Zlínský         +- 7 %      10      4       9         3      26
16   22    Moravskoslezský +- 5 %      19      8       1         2      32

DNES MF pro SC&C agentury Průzkum Zdroj:

Jak ještě oslovíte váhající voliče?
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 2 | autor: (kop)

Jiří Paroubek
volební lídr ČSSD

Půjde nám o to, srozumitelně seznámit veřejnost s programem i tím, co se vládě podařilo, zejména pokud jde o růst životní úrovně. Chceme ukázat, jak bude česká společnost vypadat v roce 2010. Důraz dáme i na věcnost televizních vystoupení.

Mirek Topolánek
volební lídr ODS

Myslím, že celá řada z těchto lidí k volbám nakonec nepřijde, ale my se soustředíme důsledně na kontaktní kampaň s občany a na vysvětlování našeho programu, já sám jsem třeba právě na Karlovarsku. Určitě nebudeme sázet na žádné bombastické multimediální show.

Miroslav Kalousek
předseda KDU-ČSL

V kontaktní kampani s voliči představíme realistický program křesťanských demokratů pro pracovité a přemýšlivé lidi. A rozhodně nebudeme slibovat lidem nic, od čeho bychom po volbách museli couvat, a brát svá slova zpět.

Martin Bursík
předseda Strany zelených

Budeme se snažit zaujmout voliče věcností, neagresivní politikou, důsledným vyhýbáním se střetům s politickými partnery a představením tradiční politiky zelených, jak je známa po Evropě, ale která je pro českou politiku novinkou.

Jiří Dolejš
místopředseda KSČM

Chceme být pokud možno plošně vidět. Budeme lidem říkat, ať určitě přijdou volit, protože by po osmi letech mohla vzniknout vláda ODS. To by mohlo motivovat přijít i lidi, kteří by nejspíš volit nešli.

Foto popis|

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Už víte, koho budete volit?
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Kraj Liberecký | strana: 3

Nikola Sudova akrobatická lyžařka
Ještě nevím, zda vůbec k volbám půjdu, je možné, že v té době nebudu v republice. Ale pokud ano, pak dám hlas ODS. Ono není moc na výběr, komunisté to stoprocentně nebudou, stejně jako sociální demokracie. A žádná jiná silná strana už tu není.

Miloš Kadlec šéf Stát. pam. péče, kastelán Sychrova
Ještě se rozhoduji. Minule jsem volil Občanskou demokratickou stranu. Není vyloučeno, že tentokrát to bude jiné. Jsem dost profesně zaměřený, a tak ve volebních programech věnuji největší pozornost vztahu té či oné strany nebo seskupení k životnímu prostředí, k památkám a k běžnému životu.

Jiří Jiroudek pracovník inf. centra ČD v Liberci, vozíčkář
Měl jsem jasno do chvíle, dokud jindřichovický starosta Petr Pávek nepřestoupil k Zeleným. Nesedí mi ty jeho větrné elektrárny. Minule jsem volil Evropské demokraty, ale nelíbí se mi, že se rozhádali se Sdružením nezávislých kandidátů a teď se zase sešli. Připadá mi to jako účelová záležitost jen kvůli volbám. V programech mě zajímá hodně pasáž věnovaná životnímu prostředí.

Foto popis|

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - liberecký kraj

Jistoty a otazníky bleskového výzkumu
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Kraj Liberecký | strana: 3 | autor: JAN ŠEBELKA

Výsledky bleskového výzkumu v Libereckém kraji nic převratného nepřinesly. O tom, že je Liberecko a Jablonecko baštou ODS, nikdo nepochyboval.
Některá překvapení se však přeci jen konala. Druhé místo sociální demokracie, která předvádí právě v tomto regionu neuvěřitelné kotrmelce, je svým způsobem pozoruhodné.
Vždyť v krajských volbách v roce 2004 získala jen 10 % a byla poražena komunisty o celá čtyři.
KSČM a Zelení sedí na třetí příčce a dá se předpokládat, že se nakonec přes ČSSD převalí. První mohou poděkovat organizované členské základně, druzí charismatickému vůdci. Zatím to vypadá, že přechody Petra Pávka z jedné strany do druhé jeho pozici neohrozily. Podle výzkumu je relativně nejlépe hodnoceným lídrem z pěti stran, které mají šanci se za kraj do parlamentu dostat. Do něj mají zatím dost daleko lidovci. Z jejich tři a půl procent se na potřebných dvanáct sympatický Jaromír Drábek, který pro své zviditelnění udělal ze všech lídrů nejvíce, zřejmě nedostane. Ostatně, není asi náhoda, že jeho a Pávka zná třetina voličů jejich stran. Tedy nejvíc. Nejhůř dopadl Tomáš Hasil, o kterém ví jen pětina voličů ODS. To jsou paradoxy, chce se zvolat spolu se sládkem Havlovi Audience. ODS si je tak jistá vítězstvím, že zřejmě nepovažuje za důležité svého lídra prezentovat. Jsou reálně tak silní, že by v čele jejich kandidátky mohl být kdokoliv.

O autorovi| JAN ŠEBELKA, liberecký spisovatel a publicista

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - liberecký kraj

Klíč| krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Politici se dnes střetnou před kamerami
Mladá fronta DNES 
13.4.2006 | rubrika: Kraj Liberecký | strana: 3 | autor: JAN STRÁNSKÝ

Liberec - Vůdce nejsilnějších politických stran čeká dnes večer v Liberci před televizními kamerami souboj v několika "volebních disciplínách". Diskusní pořad Otázky Václava Moravce Speciál, který od 21 hodin živě přenáší z Malého divadla ČT2, má totiž kromě jiného odhalit, kdo z krajských lídrů je nejchytřejší, nejsympatičtější, nejcharizmatičtější, kdo má nejlepší program či kdo je nejobratnější řečník.
Předběžné pozvání do pořadu přijali za ČSSD Cyril Zapletal, za ODS Tomáš Hasil, za KSČM Josef Vondruška, za KDU - ČSL Jaromír Drábek a za Stranu zelených Petr Pávek.
"Pořad bude rozdělený na tři části. V první bude s krajskými lídry politických stran s největšími preferencemi v Libereckém kraji diskutovat Václav Moravec, ve druhé části budou klást dotazy lidé z publika a ve třetí dostanou prostor novináři," vysvětlil dramaturg České televize Aleš Poledne.
Pro diváky se podle něj Malé divadlo otevře zhruba v 19 hodin.
"Do sálu, odkud se přímý přenos vysílá, budou diváci vpouštěni až do jeho zaplnění. Pro ty, kteří se do něj nedostanou, bude ve foyer připravená promítací stěna, na které budou moci sledovat přímý přenos," dodal Aleš Poledne. Kapacita sálu Malého divadla je zhruba 160 míst. "Nebudeme dělat nějaký výběr diváků, kdo přijde včas, dostane se dovnitř. Všichni, kteří přijdou, se budou muset podrobit průchodu bezpečnostními rámy."

Politici: K holiči před přenosem nepůjdeme

Dnešní přímý přenos považují lídři, které MF DNES oslovila, za poměrně zásadní.
"Nervózní snad nebudu. Ale nemohu říci, že bych přenos považoval za nedůležitý. Asi každý se chce v médiích představit v tom nejlepším světle," přemýšlí například lídr komunistů Josef Vondruška. Speciální rétorický trénink však neplánuje. Za 15 let veřejného vystupování má prý zkušeností dost. "Je ale pravda, že uvnitř strany se o vystupování na veřejnosti a v médiích bavíme a občas nám i poradí nějaký psycholog či sociolog, který je nám nakloněný. Sám se snažím při vystupování odbourat určité podmíněné reflexy, které máme každý, a na něž mě upozorní kolegové nebo blízcí," dodal Vondruška. Ani krajský lídr ODS, poslanec Tomáš Hasil, si nebude doma před zrcadlem zkoušet úsměvy. "Nikdy jsem nic podobného nedělal. Budu mluvit tak, jak jsem zvyklý."
Stejně jako levicový politik Vondruška se ani člen pravicové ODS Hasil nechystá před dnešním přenosem k holiči nebo třeba na manikúru. Nepořídil si ani novou garderobu. "Vezmu si na sebe oblek, v němž jsem volil pana Klause prezidentem. Ten je, myslím, dostatečně reprezentativní," míní Tomáš Hasil.

***

* Otázky Václava Moravce z Liberce

Čtvrtek 13. dubna Malé divadlo, Zhořelecká 5, Liberec Přenáší ČT 2 od 21.00.
Chcete-li se zúčastnit natáčení, přijďte do divadla před 19. hodinou.

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - liberecký kraj

Klíč| Drábek Jaromír; KDU

Peníze od státu ničí strany i politiku
Lidové noviny 
13.4.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: MILAN J. HAMERSKÝ

ÚHEL POHLEDU

Každý rok na začátku dubna se opakuje rituál mediálního propírání hospodaření politických stran. Příčinou je povinnost politických stran odevzdat do konce března do Poslanecké sněmovny finanční zprávu o hospodaření. Za nepředložení zprávy v požadované podobě a termínu hrozí stranám sankce od pozastavení státního příspěvku až po zrušení soudem. V roce 2005 dostalo patnáct stran zastoupených v Poslanecké sněmovně, Senátu a krajích ze státního rozpočtu více než 460 milionů korun. Letos došlo ke zpestření, když ministerstvo financí odmítlo vyplatit 12 milionů SNK ED, kteří to přirozeně využívají k medializaci.
Stranou zůstává samotný fakt existence a rozsahu státního financování stran, který významně narušuje politickou soutěž.
Ústavní soud řešil otázku právní úpravy financování politických stran vícekrát. Naposledy v únoru 2001 reagoval na návrh prezidenta, který nesouhlasil se zvýšením příspěvku stranám za poslance a senátora z 500 tisíc na milion.
Pokračování na straně 10

Dokončení ze strany 1
Ústavní soud dal prezidentovi za pravdu a zrušil částku za mandát. "Zdůvodnění zvýšení příspěvku na mandát z 500 000 Kč na 1 000 000 Kč odporuje smyslu státního finančního příspěvku politickým stranám. Strany mají být zakotveny ve společnosti, nikoli ve státě." Strany na výrok Ústavního soudu zareagovaly bez skrupulí a schválily místo zrušeného milionu devět set tisíc za mandát. Návrh předložil nechvalně proslulý ochránce tunelářů, poslanec Marek Benda.
Představme si stranu A, která získá ve volbách do Poslanecké sněmovny 132 699 hlasů, což je 2,78 procenta (jako v roce 2002 SNK). Inkasuje tak 13,27 milionu korun. Pokud nemá senátory a krajské zastupitele, musí s touto částkou vydržet do příštích voleb čtyři roky. Naproti tomu hypotetická strana B získá dvojnásobek hlasů než A, 265 398 hlasů (řekněme US-DEU), což je 5,56 procenta. Za hlasy inkasuje 26,54 milionu korun a každý rok příspěvek na činnost ve výši deseti milionů korun a peníze za mandát 12 poslanců ve výši 10,8 milionu korun. Strana B dostane od státu za čtyři roky 63,2 milionu korun, tedy téměř pětkrát více než strana A.
Od modelu přejděme konkrétně k ODS, ta dostala od státu za čtyři roky přes 600 milionů korun. ODS ve volbách do sněmovny získala 24,47 procenta. To je zhruba devětkrát více než strana A, financí však získá více než dvaačtyřicetkrát.

Strany jako příspěvkové organizace státu

Financování stran je v demokratických zemích mimořádně citlivé téma. Politické strany potřebují financovat svoji činnost a volební kampaně. Podíl státního příspěvku v rozpočtech jednotlivých stran za rok 2005 byl nejvyšší u unionistů (92 procent) a nejnižší u ČSSD (68 procent). V mezinárodních diskusích (státy EU, především SRN) převládá názor, že státní příspěvek by neměl přesahovat polovinu příjmů politických stran. Jinak dochází ke dvěma nežádoucím důsledkům. Zaprvé se strany stávají přívěsky státu a zadruhé rezignují na získávání nových členů a náročné permanentní oslovování veřejnosti za účelem získávání podstatné části zdrojů z členských příspěvků a darů. Strany jsou v podstatě příspěvkové organizace státu.
Je zřejmé, že příspěvek na činnost stran ve výši deseti milionů korun, na mandát poslance a senátora 900 tisíc korun a krajského zastupitele 250 tisíc korun je příliš vysoký. Státní finance škodí i v nejdemokratičtěji se tvářící podpoře stranám, jakou je úhrada volebních nákladů pro volby do sněmovny. Ve skutečnosti státní příspěvek sto korun za hlas vyvolává umělou nabídku nerelevantních stran (balbínovci, monarchisté), přispívá ke tříštění politické scény, posiluje zavedené strany a poškozuje menší strany (liberály, nezávislé). Naposledy kandidovalo do Poslanecké sněmovny 29 stran, dnes je jich 26. Kterým stranám tato situace prospívá, je zřejmé.
Zřejmé je i to, že sto korun za hlas je nadsazených. Podle oficiálních údajů získaly ODS a ČSSD dvakrát (KSČM šestkrát!) více prostředků, než kolik do kampaně vložily. Strana zelených i SNK na kampani výrazně vydělaly. Mírně "prodělala" jen Koalice. Zbývajících 22 stran nepřekročilo hranici 1,5 procenta a nedostalo nic.

Poškozování politické soutěže

Účast státu na financování stran je dnes běžná ve většině zemí. Zásadním argumentem je nutnost snížit závislost stran na sponzorech z řad firem a tím snížit latenci korupce. Nejen v českých podmínkách (například aféry v Německu, Francii, Itálii) lze tento argument snadno zpochybnit.
Současná míra financování politických stran z veřejných rozpočtů je protiústavní, nenutí strany ucházet se o podporu veřejnosti, poškozuje politickou soutěž, konzervuje politické spektrum a brání úspěchu nových subjektů. Otázkou volební kampaně by mělo být zrušení nebo radikální snížení státní podpory stranám.

Názory v této rubrice nemusejí vyjadřovat stanovisko redakce

Foto popis|

O autorovi| MILAN J. HAMERSKÝ předseda LiRA/Liberálové ČR

Na Liberecku vede ODS
Právo 
13.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 3 | autor: (luk)

PRAHA - V Libereckém kraji jsou jasným favoritem voleb občanští demokraté, kteří vedou s výrazným náskokem nad druhou soc. dem.
Vyplývá to z bleskového výzkumu agentury STEM pro pořad ČT Otázky Václava Moravce speciál, který se bude vysílat dnes na ČT 2 od 21 hodin z libereckého Malého divadla.
ODS vedené v kraji poslancem Tomášem Hasilem by dalo hlas 26 procent dotázaných, soc. dem., v čele jejíž kandidátky je poslanec a odborář Cyril Zapletal, obdržela 15 procent.
Komunisté, jejichž lídrem je poslanec Josef Vondruška, získali 12 procent.
Stejných preferencí dosáhla Strana zelených vedená starostou Jindřichovic pod Smrkem Petrem Pávkem. Lidovcům by dalo hlas 3,4 procenta. Jedničkou KDU-ČSL je prezident Hospodářské komory Jaromír Drábek.
Voleb se chce na Liberecku zúčastnit 58 procent dotázaných, záporně odpověděla pětina (21 %) a stejný byl podíl odpovědí, podle nichž si lidé nejsou jisti. Většina dotázaných v Libereckém kraji nezná žádného ze zmíněných kandidátů. Nejméně známý je Drábek (63 %), následují Vondruška (61 %), Hasil (59 %) a Zapletal (56 %).
Nejmenší podíl odpovědí "neznám" průzkumníci zaznamenali u Pávka (51 %). Ten se jako starosta proslavil svým bojem s úředníky, které odmítal vpustit do obce.
Problémem, který je podle dotázaných nejhůře řešen, je nabídka volných pracovních míst, špatně jeho řešení hodnotí 42 procent. Naopak nejlépe byla hodnocena úroveň školství a vzdělávání, o níž se kladně zmínilo 68 procent.
Průzkum proběhl 10. a 11. dubna mezi 627 respondenty.

GRAF

Stranické preference v Libereckém kraji v % a srovnání s volebními výsledky

Předpokládaná volební účast

V roce 2002 se voleb v kraji zúčastnilo 55,83 % oprávněných voličů

Ano 58
Ne 21
Neví 21

výsledek voleb volební preference
v kraji v roce 2002 v březnu 2006

ODS 27,4 26,0
ČSSD 29,3 15,0
KSČM 17,2 12,0
Zelení 2,8 12,0
KDU-ČSL 13,2 3,4
v koalici s US DEU

STEM, PRÁVO - ti

Klíč| Volební preference; krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Odpůrci jádra chtějí kontrolovat práci státního jaderného dozoru
Právo 
13.4.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: Petr Pokorný

Jihočeští ekologové ve středu v Českých Budějovicích tvrdě napadli činnost státního jaderného dozoru v souvislosti s Temelínem.
Státní úřad pro jadernou bezpečnost (SÚJB) podle zástupců sdružení Jihočeské matky, Calla a Občanské iniciativy pro ochranu životního prostředí bagatelizuje a zamlčuje vážné technické problémy elektrárny v Temelíně. Předsedkyně SÚJB Dana Drábová jejich tvrzení v rozhovoru s Právem kategoricky odmítla.
Podle ekologických sdržení jde zejména o problémy s jaderným palivem a korozi v oblasti víka reaktoru. "Tyto informace vzbuzují přesvědčení, že SÚJB neplní roli nezávislého dozorného orgánu. Domníváme se, že se snaží problémy vědomě zlehčovat, případně že jeho inspektoři nemají vše potřebné pod kontrolou," řekla novinářům Monika Wittingerová z Jihočeských matek.
Státní jaderný dozor je nyní přímo řízený vládou a ekologům se nelíbí, že za tohoto stavu nemohou jeho práci kontrolovat. Podřízení úřadu pod resort životního prostředí by jim to údajně umožnilo. "Tuto koncepční změnu máme i ve volebním programu," sdělila Právu zakladatelka Jihočeských matek a současný lídr jihočeských Zelených pro volby do Sněmovny Dana Kuchtová.
Ekologové zveřejnili sérii fotografií z interních zdrojů elektrárny, které zachycují rezivějící víko reaktoru druhého bloku po úniku kyseliny borité loni v květnu. "Můžu potvrdit, že některé z nich byly pořízeny v Temelíně. Ale byly pořízeny těsně poté, co došlo k přelití. Každopádně poté došlo k vyčištění, ať už víka reaktoru, nebo některých součástí tak, abychom mohli dál blok provozovat. K ohrožení jaderné bezpečnosti rozhodně nedošlo," reagoval mluvčí temelínské elektrárny Milan Nebesář.
Výpady proti svému úřadu považuje za naprosto nepodložené a nesmyslné předsedkyně SÚJB Dana Drábová. "Ekologové nepředložili jediný důkaz svých tvrzení. Na dojmy má ovšem každý právo. O všem, co se děje v Temelíně, víme a vždy reagujeme tak, jak nám zákon ukládá," řekla Právu Drábová.

Polibek smrti?
Právo 
13.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 9 | autor: Jiří Hanák

Někteří čeští politologové připisují Václavu Havlovi držení mocného a zlého kouzla.
Říkají tomu "smrtící polibek". Protože každá strana a hnutí, kterým Václav Havel prezident jen naznačil své sympatie, dopadly špatně. Dějiny Občanského fóra, Občanského hnutí, ODA, Unie svobody atd. opravdu u pověrčivého člověka mohou vzbudit víru v ono zlé Havlovo kouzlo. Neměla by se tedy začít třást strachem Strana zelených, které Václav Havel vyjadřuje sympatie už dlouho a neskrývaně?
Protože nevěřím na polednice, hejkaly, neposkvrněné početí či nadstranickost prezidenta Václava Klause, nevěřím ani na ono temné Havlovo kouzlo. Z několika dobrých důvodů. Zaprvé politické strany či hnutí vznikají, trvají a zanikají z jiných důvodů, než je náklonnost jednoho, jakkoliv významného muže. Zadruhé je veliký rozdíl mezi Václavem Havlem prezidentem a Václavem Havlem soukromníkem. V jeho dnešním postavení má starý prezident větší manévrovací prostor, protože není svazovaný svým úřadem. Prostě je svobodnější a jeho vliv na domácí politiku může být paradoxně větší. Záleží jen na něm.
Václav Havel dosud sázel na politické koně špatně podkované, špatně trénované a špatně vedené. Všechny spojovalo jedno: byly to strany formálně liberální. České podnebí ovšem politickému liberalismu hrubě nepřeje, o tom by mohli vydat počet už mladočeši z dob monarchie, stejně tak liberálové předváleční ipováleční. Změnil snad Václav Havel svůj tiket, když vsází na zelené? Řekl bych, že ano ine. Mezi stranou velkého byznysu ODS a sociálně štědrou, až rozhazovačnou ČSSD vypadají zelení jako umírnění liberálové. Ideologicky šavlozubě nevyhranění, schopni spolupracovat jak s demokratickou levicí, tak s pravicí, jen když, obrazně řečeno, různé splešťule blátivé nedojdou úhony.
Na druhé straně však jejich některé programové představy, jako zákaz topení uhlím, tvrdé ekologické daně z energie, orientace na energii z vrtulí, biomasy či dřeva, liberální nejsou ani s přimhouřením obou očí. Nicméně strana je na zdánlivě nezadržitelném vzestupu. Soudím, že je mnoho zdivočelých zelených po ostatních stranách, které SZ může nasát.
Zelení navíc mají foremetku, nepotřísněnou hodokvasy u politických žlabů. Mají možnost rozbít zapouzdření politických elit ve Sněmovně. Strana pro podporu Václava Havla jako stvořená. Může jí nemálo pomoci. Není zatížen aférou s technoparty, naopak. To může oslovit část prvovoličů, kteří se budou obtěžovat k urnám. Vzdělanější střední vrstvy zase může oslovit nepochybné charisma starého prezidenta. Zdá se tedy, že Václav Havel tentokrát vsadil na dobrého koně a jeho žokej to cítí. Nespěchejme však s úradkem. Volební dostih teprve probíhá.

Foto popis|

Volební lídři budou čelit otázkám Václava Moravce
Právo 
13.4.2006 | rubrika: Liberecký kraj | strana: 10 | autor: (li)

LIBEREC - Předvolební maratón pořadu České televize Otázky Václava Moravce Speciál zavítá dnes pod Ještěd. V Malém divadle se od 21 hodin v přímém přenosu představí lídři pěti politických stran, kteří kromě dotazů moderátora budou čelit také otázkám z publika.
"Pro obecenstvo budou prostory divadla otevřeny od 19 hodin. Do sálu, odkud se přímý přenos vysílá, budou diváci pouštěni až do jeho zaplnění, což je zhruba 160 míst. Pro ty, kteří se do něj nedostanou, bude ve foyer připravena promítací stěna, na které budou moci sledovat přímý přenos. Všichni, kteří přijdou, se budou muset podrobit průchodu bezpečnostními rámy," řekl Právu dramaturg pořadu Aleš Poledne.
Do dnešní televizní diskuse budou přizváni Tomáš Hasil (ODS), Cyril Zapletal (ČSSD), Josef Vondruška (KSČM), Jaromír Drábek (za KDU-ČSL) a starosta Jindřichovic pod Smrkem Petr Pávek, který vede krajskou kandidátku Strany zelených.

Regionální mutace| Právo - Liberecký kraj

Klíč| krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Zadání územního plánu Brna prošlo
Právo 
13.4.2006 | rubrika: Jižní Morava | strana: 10 | autor: Jan Chmelíček

Podpořili ho svými hlasy občanští, křesťanští a sociální demokraté

Zadání - strategický politický dokument, na jehož základě bude vypracován koncept Územního plánu města Brna na léta 2010 až 2020 - podpořilo v úterý večer 38 členů zastupitelstva za ODS, KDU-ČSL a ČSSD. Komunisté a zelení byli buď proti, nebo se zdrželi hlasování.
Ti, kdo zvedli ruku pro navržený text, rozhodli například o tom, že se odborníci při práci na konceptu budou dále zabývat jen nádražím v tzv. odsunuté poloze, že budou počítat jen s bystrckou variantou silnice R43 a budou řešit budování dalších dálničních staveb, jež určitě zhorší kvalitu života v několika městských částech.

Sjezdovka nebude

Bouřlivá vystoupení občanů Žabovřesk proti sjezdovce ve Wilsonově lese přinesla ovoce, když zastupitelstvo schválilo návrh Romana Onderky (ČSSD) na výslovné vyloučení Wilsonova lesa z dalších úvah o budování lyžařských svahů. Úspěch měli i zahrádkáři, když byl přijat návrh Mojmíra Vlašína (SZ) a v textu zadání se objevil úkol jednotlivě posoudit zahrádkářské lokality a navrhovat také nové.
Návrhy z odpolední diskuse, ve které vystoupili s emotivními příspěvky aktivisté bojující za životní prostředí v Bystrci, Kníničkách, Bosonohách, Ostopovicích a Popůvkách, však zastupitelé bez výjimky odmítli. Podle Olivera Pospíšila (ČSSD) sociální demokraté došli k závěru, že je třeba dát šanci procesu přípravy územního plánu, přičemž smysluplná diskuse nastane až nad hotovým konceptem.
Komunisté podle Pavla Březy dokument nepodpořili, protože nepovažují za demokratický způsob nakládání s připomínkami v procesu přípravy zadání. "Viděli jsme jen snahu prosadit, třeba i mocensky, jedinou variantu," řekl Březa.
V bouřlivé diskusi málem zaniklo upozornění zastupitelky Anny Štofanové (KSČM) na množství hlasů, které vyjadřovaly nespokojenost s některými záměry radnice, a naopak na absenci hlasů těch, kteří je podporují.
"V nejbližší době budou volby, které nám ukážou, zda si lidé myslí, že je toto město dobře spravováno nebo ne," odpověděl náměstek primátora Radomír Jonáš (ODS).

Regionální mutace| Právo - Jižní Morava

Základní lež ODS - zdravotnictví je běžný sektor ekonomiky
Haló noviny 
13.4.2006 | rubrika: Vratimov 2006 | strana: 8

Vystoupení Ivana Davida

Chci především poděkovat za příležitost se zde vyjádřit. Těch příležitostí je velice málo, neboť jak známo, zdravotnictví prakticky nikoho nezajímá. Zejména na straně levice se o něm hovoří velmi málo - jednak není kde, jednak nejsou vhodné příležitosti, a jednak nikdo neklade otázky, jakkoliv to všechno zní paradoxně.
Já jsem tak trochu v nepříjemné situaci. Počítal jsem, že tady bude dataprojektor, takže jsem všechno měl v tabulkách a na obrázcích. Takže to všechno neuvidíte a budete v takové situaci, jako byli posluchači přednášek mého někdejšího šéfa, který si vždycky vzal diapozitivy, vytahoval je z krabičky jeden po druhém, takhle se díval přes okno a říkal, tak tohle už jste viděli, tohle by vás asi nezajímalo, a takže jsme neviděli vůbec nic. Tady to bude trošku podobné. Já jsem s sebou měl počítač, takže jsem si tu prezentaci trochu přepsal na papír, teď jde jenom o to, jestli budu schopen si to po sobě přečíst, abych se držel alespoň nějakých základních bodů. Při každé přednášce se snažíme vycházet z nějaké základní teze, z nějaké základní pravdy, a protože já tady budu hovořit o modré hrozbě, tak budu při své přednášce vycházet ze základní lži.
Ta základní lež je, že zdravotnictví je běžný sektor ekonomiky. To si všichni tito teoretici, nebo všichni ti, co se pokládají za teoretiky, kladou jako hlavní tezi, že vlastně zdravotnictví není nic zvláštního, že to je jenom nějaký resort, kde se zase má realizovat obchod. Toto je opravdu základní lež, protože zdravotnictví se liší způsobem zcela mimořádným od všech ostatních oblastí. Říkám od všech ostatních, i když samozřejmě jsou i jiné oblasti, které nejsou zvláštním, které nejsou jenom typickou oblastí pro obchodní příležitosti. Proč tomu tak je. Je tomu tak proto, že ve zdravotnictví existují specifika. Ti pravicoví >teoretici< je záměrně popírají nebo pomíjejí. Ta specifika ovšem řadí zdravotnictví do zcela jiné roviny, než jsou jiné oblasti, jak jsem řekl.

Informační asymetrie - pacient jedná v informační tísni

Tím prvním je informační asymetrie. Tomu, kdo onemocní a dostane se k lékaři, má být poskytnuta zdravotní péče. On však toho ví velmi málo o tom, co vlastně potřebuje. Když si jdete koupit auto, tak alespoň chcete vědět, jak to auto má vypadat, budete vědět, kolik za něj chcete dát, jakou bude mít užitnou hodnotu. U lékaře jste na tom špatně a já dokonce řeknu, že je na tom špatně i lékař jiného oboru, když onemocníte, tak ani jako lékař si netroufnete (můžete si přečíst knihy, ale přesto si netroufnete) mluvit do toho odborníkovi. Musíte se svěřit do jeho péče. A pokud tomu nevěříte, tak zeptejte se pana profesora Rajko Dolečka, protože člověk, který nerespektuje kvalifikovanost odborníka, snaží se rozhodovat sám, tak se chová hloupě. Čili rozhoduje lékař ve zdravotnictví, a to je tedy teze, kterou pravice popírá a tvrdí, že ve zdravotnictví má rozhodovat občan-zákazník v nějakém obchodním vztahu. Ten toho není schopen, protože jedná v informační a existenční tísni. Další specifika jsou ta, že ve zdravotnictví, pokud se jedná o země hospodářsky a zejména kulturně vyspělé, tak existuje garance poskytování nějakého rozsahu zdravotní péče. Proto také zdravotnické zákony jsou pětkrát tak tlusté než jiné zákony, protože tam vždycky musí být postaráno, jaké povinnosti má kdo vůči komu, což v jiných oblastech takto rozhodně nevypadá. Dalším problémem je to, že si lidé nechali vnutit médii tvrzení, že zdravotnictví potřebuje reformu, dokonce velmi naléhavě, a novináři naivně hodnotí všechno, jestli je to proreformní, anebo protireformní, a vůbec nerozumějí tomu, co by mělo vlastně být obsahem té reformy. Já bych chtěl zdůraznit, že zdravotnictví ve skutečnosti u nás reformu nepotřebuje. Reforma je může ohrozit.
Zdravotnictví potřebuje úpravu některých věcí, ale rozhodně ne postavit na hlavu. Můžeme si položit otázku, protože jsem tady před rokem hovořil o programu ODS ve zdravotnictví, co je v něm vlastně nového. Tak tu publikaci Modrá šance vytvořil stínový ministr MUDr. Tomáš Julínek, předseda zdravotně-sociálního výboru Senátu, a od té doby vyšla nová publikace, která se jmenuje Reforma zdravotnictví pro Českou republiku v Evropě jednadvacátého století. Tváří se jako seriózní teoretická publikace, ale bohužel takovou vůbec není. Má to být materiál pro širší diskusi odborníků, ale přišel jsem na přednášku do auly Vysoké školy finanční a správní, kam byli pozváni dva autoři této publikace, pan Macháček a pan Hroboň, a oni udělali tu chybu, že si tam pozvali odborníky, kteří ve zdravotnictví pracují. Zaměstnance nemocnic, pojišťoven atd. Po té své přednášce dostali dlouhou řadu otázek a nebyli schopni prakticky na žádnou věcně odpovědět. Čili taková je asi úroveň této publikace. Nebudeme podceňovat své politické oponenty a musíme říci, že v ODS je také řada inteligentních lidí, nebudu je tady jmenovat, a ti se od těchto publikací distancovali. Možná, že jste si všimli, že i pan Tlustý v televizi, když byl v televizi s Rathem a Rath mu ukazoval tuto publikaci a posmíval se některým tvrzením, tak pan inženýr řekl, ne, to není program ODS pro zdravotnictví. A Rath se ho zeptal, kde tedy je ten program a na to nedostal žádnou odpověď. V současné době na internetové stránce ODS se ukazují nové programy jeden za druhým, ale zdravotnictví tam ještě není. Tak se můžeme nechat překvapit, co tam asi bude zase nového.

Strana zelených má recyklované politiky

Zmíním se okrajově o Straně zelených, což je takový pozoruhodný fenomén, jaksi rychlého úspěchu recyklovaných politiků z blízkosti bývalého Hradu, kteří navrhují snížení zdravotního pojištění z 13,5 na 10 procent s tím, že by se zavedla místo toho ekologická daň. To ale každý soudný člověk musí uznat, že je to naprosto bizarní, když si představíte, kdo je tady ze zdravotnického zařízení, že by najednou to zdravotnické zařízení dostalo o pětadvacet procent méně prostředků, tak se může během dvou měsíců zavřít. To je naprosto nesmyslné. V čem má spočívat ona reforma ODS? Ta má spočívat v privatizaci všeho. Mají se privatizovat akciové společnosti, mají se zkomercionalizovat služby, mají se dokonce privatizovat nejen krajské, ale i fakultní nemocnice, a dočteme se tam, že do těch fakultních nemocnic mají majetkově vstoupit univerzity. To je naprosto bizarní pro každého, kdo ví, o čem je řeč. Ale může se to stát skutečností, neboť některé zahraniční soukromé univerzity mohou u nás za babku leccos koupit, někam vstoupit a za pár dolarů se zmocnit velmi rozsáhlého majetku, který potom mohou ovládat. ODS nabízí, že zřizovatelé zdravotnických zařízení se budou moci zbavit nevýdělečných kapacit. Jak lákavé pro nás. Nabízejí osobní účty. Já jsem se tady loni pozastavoval nad tím, že neřeší takový drobný detail, co se stane, když někdo je dlouho nemocen a ty jeho prostředky na jeho osobním účtu se vyčerpají. Takový drobný detail jaksi neměli vyřešen ti odborníci, a teď v té nové publikaci se už s tím vyrovnali skvěle, a to tím způsobem, že si takový nemocný může vzít úvěr, který pak může splácet. Takže když si představíme takového osmdesátiletého důchodce, který je léčen za 200 tisíc korun, že si vezme úvěr, a pak ho bude splácet. Tak nevím. Prostě taková je úroveň této publikace. Oni tvrdí, že problémy zdravotnictví vyřeší konkurence mezi pojišťovnami a zdravotnickými zařízeními, že nákupčím služeb budou zdravotní pojišťovny, a mimo jiné jsem se tam také dočetl, že systém je navržen tak, aby občanům poskytoval finanční zabezpečení v nemoci. Úroveň těch odborníků je taková, že oni nevědí, že nemocenské pojištění nesouvisí se zdravotním pojištěním. Čili oni jsou přesvědčeni, že z toho zdravotního pojištění se platí i nemocenské pojištění. Já myslím, že to ví každá sociální pracovnice, ale tito teoretici to nevědí. Oni nabízejí občanům, a asi si myslí, že to budou občané číst masově, že občan nebude rozhodovat jen o svých soukromých financích v tom jejich modelu, ale že bude rozhodovat i o části veřejných prostředků. Jak známo podle Wericha, každý občan, každý malý český člověk rád rozhoduje a taková představa, že mu budou přiděleny na jeho soukromý účet veřejné prostředky a on s nimi bude moci nakládat, je asi pro spoustu naivních lidí nesmírně lákavá, ale v této publikaci proti té předchozí Modré šanci Julínkově už není ten totální nesmysl, že ti zdraví lidé budou moci z toho zdravotního účtu vybírat na různé soukromé potřeby jakékoliv peníze v libovolném rozsahu. Tady je napsáno, že by se o tom dalo uvažovat možná teoreticky, někdy, kdyby jaksi ty peníze na tom účtu přesáhly pětinásobek nějaké základní sumy. A jako velkou výhodu tady uvádějí to, že si občané, považte tu výhodu, že každý z vás si bude moci na ten svůj vlastní zdravotní účet dát peněz, kolik chce. To tady několikrát zdůrazňují, že každý občan bude mít to právo si prostě přidat ty peníze na ten svůj zdravotní účet. To je fantastické. To mě fascinuje. To, že občan bude rozhodovat, je iluze, jak jsem již tady hovořil o té informační asymetrii. Zase se tady píše, občanům je svěřen příděl veřejných prostředků a budou spolurozhodovat o způsobu léčení. My dnes, když se díváme na divadelní hru Zdravý nemocný, tak jí nerozumíme, protože Moliére v 17. století žil v době, kdy skutečně lékaři byli takoví žebraví dobrodinci, kteří usilovali o to, aby nějaký bohatý člověk si je najal na chvíli, aby byli aspoň chvíli při penězích, a proto oni navrhovali těm bohatým lidem, jakým způsobem je budou léčit a ti bohatí lidé se rozhodli, jak se tedy nechají léčit, jestli se nechají posypat moukou, jako je to v tom Moliérovi, a podobně.

Pokračování na str. III
Dokončení ze str. II

Oni zdůrazňují, ti autoři, že ten návrh je originální, to je opravdu výhoda. Tady vzpomenu poprvé svého oblíbeného autora Karla Havlíčka Borovského, jeden jeho epigram: Není nad originalitu, každý po ní touží, lidé chodí přes most, tak já půjdu louží. Několikrát zdůrazňují v té publikaci, že nový systém bude poskytovat seniorům plnou podporu. To je mimořádná licoměrnost, protože ti, co nejvíc doplatí, nebo by nejvíc doplatili na tento systém, by byli právě senioři, protože ti jsou sociálně nejvíce ohroženi a nejvíc ohroženi nemocí. Počítá se se zrušením solidarity ve všech jejích projevech. Těch tří základních. To znamená solidarity mezi zdravými a nemocnými, solidarita mezigenerační a solidarita bohatých s chudými. Výdaje na zdravotnictví, myslím výdaje na skutečnou zdravotní péči, by se v tom systému podstatně snížily, protože to je také smysl celé té akce, aby ty penězovody z těch veřejných peněz přešly do soukromých kapes. To je hlavní smysl, protože už je tady jen máloco ještě rozbírat z toho veřejného, už zbývají jenom veřejné služby. A u nás si to lidé neuvědomují. V Británii například odboráři vydávají časopis, který se věnuje právě tomu, aby ochránil veřejné služby před privatizací, tedy rozkrádáním. Protože jestli privatizace v některých oblastech je úspěšná, vede k větší konkurenci, k větší kvalitě, tak v oblasti veřejných služeb je skutečně nebezpečná. To znamená, že ty penězovody povedou k tomu, že zisk zdravotních pojišťoven půjde majitelům pojišťoven mimo zdravotní péči, zisk zdravotních zařízení majitelům zdravotních zařízení mimo poskytování zdravotní péče, režijní náklady pojišťoven soukromých se podstatně zvýší, to si málo kdo uvědomuje, a oni to tu záměrně zamlčují, protože dneska pojišťovna ani nemůže, a nemá pro ni ani smysl, aby dělala nábor pojištěnců. To je nesmírně drahá věc. Počítá se s individuálními smlouvami. Máte každý individuální smlouvu s pojišťovnou. Budete muset jít osobně do té pojišťovny, tam se vám bude někdo muset osobně věnovat, musí být vydána publikace, vy si budete muset bez znalosti své budoucnosti vybrat nějaký pojistný produkt, to všechno vyžaduje obrovské náklady. Proto u nás tyto transakční náklady u pojišťoven jsou tři procenta. Průměr v Evropě, a to jsou nekomerční zdravotní pojišťovny, je kolem pěti procent. Pojišťovny ve Spojených státech mají transakční náklady 27 %. To jsou peníze, které přijdou do té pojišťovny a tam také skončí. Nedostanou se do zdravotní péče. Zanikne významná část kapacity zdravotnických zařízení, samozřejmě. Je pravda, že je nadbytečná kapacita, ale ona zanikne chaoticky. Vzroste emigrace zdravotníků, sníží se lokální dostupnost. Kdo tedy vlastně získá? Získají zdraví, dokud budou zdraví, získají mladí, získají bohatí, dokud budou zdraví, a zejména ti, kteří budou přisáti na penězovodech. Kdo ztratí? Ztratí pacienti, většina zdravotníků a někteří výrobci a distributoři léků, zejména. Zvýší se nedůvěra mezi zdravotníky a pacienty, protože ti zdravotníci budou ekonomicky nuceni nabízet zbytečné služby, aby zvýšili svůj zisk, což dělají částečně už dnes, zvýší se výdaje na zdravotnictví, ale nikoli efektivní výdaje. Zvýší se neefektivní výdaje. Tady bych chtěl porovnat Dánsko, kde je státní zdravotní služba a výdaje jsou 9 % HDP, a USA, kde je privatizované zdravotnictví z více než 50 %, protože, aby se zdravotnictví úplně nezhroutilo a nepředstavovalo obrovské společenské napětí, existují ze státního rozpočtu dotované speciální programy pro chudé a staré lidi, bývalé vojáky atd. Ve Spojených státech je to 14,5 % HDP. Čili toto a zdravotnictví v Dánsku je jednoznačně ve všech parametrech kvalitnější než ve Spojených státech. Dánsko je nejlepší z hlediska poskytování zdravotní péče podle vyhodnocení Světové zdravotnické organizace. Zhorší se dostupnost zdravotní péče, jak jsem již řekl. Ale přesto by nebyl důvod jaksi ODS nedůvěřovat. Tady bych podruhé ocitoval Karla Havlíčka Borovského: Zloděj bližního, že nemiluje, vždyť on se s ním rozděluje. Autoři té Modré šance se chlubí tím, že zruší korupci. Korupce je, řekněme, neoprávněné získávání neoprávněných výhod. No, když se všechno zprivatizuje, tak nebudete mít vlastně na nic nárok, tak vlastně není ani možné získat nárok neoprávněný. Protože nemáte vlastně nárok žádný. Takže to bude asi tak, jako jeden můj kamarád, který vždycky, když jsme se loučili, mně říkal - měj se krásně, no a kdybys něco potřeboval, tak si to kup. Korupce, nicméně přežije dál, protože zdravotnická zařízení si budou muset >koupit smlouvu s pojišťovnou<, aby přežila. Neboť zdravotní pojišťovny budou rozhodovat o tom, kdo se udrží. Já si vzpomínám na jednoho pacienta, který jako lékař v roce 1947, celé předsednictvo se složilo, aby on jako mladý lékař mohl zaplatit ve zdravotní pojišťovně úplatek, aby dostal smlouvu s touto pojišťovnou. A potom po roce tyto služby byly znárodněny, takže mu to bylo celkem málo platné. Teďka se mu ten úplatek možná vrátí po čase. Uvědomme si, že ODS vládne už dnes ve zdravotnictví. Když vládla, tak si rozdělila a zprivatizovala řadu nemocnic. V některých oblastech jsou některé nemocnice už všechny privátní. Nemocnice převedla na města a církve, kde tedy o tom majetku rozhodují rady měst a kde získávají různé firmy různé zakázky, a vlastně ty nemocnice se tunelují prostřednictví mafií, které si rozdělují zakázky. Bohužel došlo ke geniálnímu nápadu převést nemocnice na kraje. Byl to jeden z důvodů, proč jsem tedy nerezignoval na svou ministerskou funkci dříve, protože jsem si pořád sliboval, že se mně podaří přesvědčit rozhodující činitele, že to není dobrý nápad. Ono by to šlo, ale za předpokladu, že by existovaly záruky, že ty kraje budou mít povinnosti, a že ten majetek bude nezcizitelný. Ty záruky, je zřejmé, že existovat nebudou. Bohužel taková je situace. Bude tedy docházet k dodavatelskému tunelování. To znamená, jak je to už dnes v řadě nemocnic vlastněných kraji, kdy to vedení nemocnice je napojeno na dodavatele a ono jim z veřejných zakázek, které jsou předražené, ten zisk se potom rozděluje. Poskytuje výnosná místa. V této knize se píše, že není pravda, to mnozí zdůrazňují, že v soukromých nemocnicích jsou nižší platy lékařů a sester a ostatního zdravotního i nezdravotnického personálu než v nemocnicích veřejných. Že ty průměrné platy jsou jen o málo nižší. Ano, pochopitelně, jaksi to vedení nemocnice má stotisícové platy a ti ostatní zaměstnanci mají platy podstatně menší. Připadá mi jako velká nehoráznost obrázek té mladé hezké modrooké blonďaté sestřičky, kde je napsáno, že pod vládou ODS bude brát 21 400 Kč. Je tomu trošku jinak. Když jsem byl v Bílé Vodě, to je u hranic s Polskem, poslední obec na hranicích s Polskem v Rychlebských horách, kde nic tu nic, tam je psychiatrická léčebna. Tak jsem se ptal ředitele, jak to dělá s personálem, jestli tam náhodou nezaměstnává tzv. psychozemědělce. On říkal, že ne, že má dostatek kvalifikovaného personálu a má ho prostě proto, že nemocnice v Jeseníku je soukromá, vlastní ji prostě tamní funkcionář ODS, pan Jedlička, a tudíž ty sestřičky se velmi snaží, aby mohly pracovat v léčebně v Bílé Vodě. Buďme optimisty, když se podíváme na protagonisty zdravotnictví, na jejich jména, vzpomeneme si na pana doktora Rubáše, nyní ředitele několika nemocnic, jedním z autorů této publikace je pan doktor Hroboň a ten zde děkuje za cenné připomínky odborníkovi, který se jmenuje Bohdan Vražda. Už tato jména, budiž nám zárukou, že vše dopadne dobře. Já bych chtěl znovu zdůraznit, že zdravotnictví opravdu není věcí technického řešení. Když mluvíme o pravicové a levicové politice ve zdravotnictví, tak to není politizace zdravotnictví, protože zdravotnictví se týká velmi úzce potřeb a zájmů soukromých i veřejných. Proto zdravotnictví vždycky bylo, je a bude politické. Bude vždycky politickou záležitostí. A jestli to někdo z politických důvodů popírá, tak se snaží tím získat nějakou výhodu. Privatizace, bohužel, ve zdravotnictví v dnešních podmínkách je zcela ireverzibilní. Privatizovat jest povoleno, podporováno, deprivatizovat je přísně zakázáno. Vždyť je to nedemokratické. Vzpomeňme si na prezidenta Clintona, to je relativní levice ve Spojených státech, jeho manželka Hillary Clintonová se rozhodla, že bude reformovat zdravotnictví, které je v USA velkým problémem. Snažila se zavést všeobecné zdravotní pojištění po vzoru některých, například skandinávských zemí, kde zdravotnictví funguje mnohem levněji a efektivněji, a velmi brzy toho musela nechat. Protože ti, kdož se jednou zmocní těch penězovodů, tak už se jich nepustí. Jaký je rozdíl mezi levicovým a pravicovým pojetím zdravotnictví? Pro pravici je nemoc obchodní příležitost. Pro levici je to společenská zátěž. Pro pravici má o zdraví usilovat každý sám v rámci snahy po individuálním úspěchu. Pro levici je třeba o zdraví všech pečovat ve veřejném zájmu a v zájmu harmonického rozvoje společnosti. Proto pravicové koncepty vedou ke konfliktu z nerovnosti, jak jsem tady hovořil o paní Clintonové, zatímco levicové pojetí vede ke snížení konfliktů z nerovnosti. Já jsem byl na pozvání izraelského velvyslanectví v únoru v Izraeli, vyslechl jsem tam řadu přednášek o izraelském zdravotnictví, docela mě to překvapilo, jak izraelské zdravotnictví funguje. Jeden z ředitelů nemocnic přednášel o fungování izraelského zdravotnictví a po několika větách se odmlčel a řekl: někteří říkají, že izraelské zdravotnictví je socialistické a já se ptám, proč ne?
Kdo podporuje tento koncept uvědoměle? Ten kdo chce privatizovat. Pan Hroboň byl zaměstnanec VZP, čili byl placen pojišťovnou za to, aby prosazoval zvýhodnění pojišťoven, jejich zprivatizování, čili z veřejných prostředků byl placen, aby usiloval o to, aby tyto prostředky přestaly být veřejnými, potom ti, kteří mají zájem na odbytu zboží a služeb, a proto jsou ochotni i lhát. Problém je ten, že ti, kteří budou poškozeni, a těch je většina, ten koncept neodmítají, protože se vůbec nedozvědí o tom nebezpečí, a je třeba jim to říci, ale obávám se, že jim to nikdo neřekne, a že to zůstane jenom na nich, aby to intuitivně pochopili. Při té příležitosti bych chtěl na závěr připomenout jenom slovenskou reformu zdravotnictví ministra Zajaca. Teoretik této reformy Ing. Pažitný je na Slovensku zcela znemožněn, nemůže si už dovolit nikde o reformě hovořit, takže přijíždí do Čech a hovoří tady ve veřejnoprávních médiích o tom, jak má správně vypadat reforma zdravotnictví, zatímco na Slovensku se zjevně hroutí. Víte, že začala stávka slovenských zdravotníků. Mají tam o 30 % nižší platy než u nás. A všude v českých zemích máme tisíce slovenských zdravotníků a Zajac říká, nám to nevadí. Oni přijdou zdravotníci z Ukrajiny. A na závěr bych citovat Roberta Fica, předsedu strany Smer, který hovořil na programové konferenci sociální demokracie v únoru v Praze. Cituji: V celom svete ludia robia pokusy na zajacoch, iba na Slovensku robí Zajac pokusy na ľuďoch. *

Foto autor| FOTO - Karel ŽROUT

O autorovi| Přílohu připravila Hana ŠKORPILOVÁ

Odpovědnost a volba
Haló noviny 
13.4.2006 | rubrika: Komentáře - názory - polemika | strana: 11 | autor: Zdeněk MARŠÍČEK

Volby se kvapem blíží a je nejvyšší čas přemýšlet o odpovědnosti těch, kteří slibovali a ještě více slibují. Volební programy, již zveřejněné, doznávají neuvěřitelných proměn a v honbě za hlasem voliče. Ale takové programy už tu jednou byly a občané jistě sami uváží, které nejvíce naplnily jejich představy o budoucnosti, a které naprosto selhaly. Proto považuji za důležité, aby se o všech přednostech a záporech volebních programů politických stran věcně diskutovalo. To se možná děje na předvolebních setkáních, nikoliv však objektivně ve většině médií. Naopak cílem jejich propagandy je ovlivnit myšlení a uvažování lidí a usměrnit ho do patřičných mezí. Součástí manipulace s lidmi je i přehršel všech různých předvolebních průzkumů a bylo by asi moc, kdybychom chtěli, aby u takových průzkumů bylo napsáno, kdo ty agentury platí. Výsledky by byly hned zřetelnější. V českých podmínkách totiž vidíme úsilí přesvědčit voliče, že jde pouze o volbu: buď ČSSD, anebo ODS. Jiné alternativy podle médií neexistují a pokud by náhodou občan přemýšlel mimo vnucované schéma, nastupuje ihned strašení o nebezpečnosti levice a zejména KSČM. Laciný antikomunismus, který možná vyhovoval v devadesátých letech, už dnes nikdo nemůže brát vážně. A že na něj ODS, KDU-ČSL a Strana zelených sází ve volbách, je pouze důkazem toho, že tito lidé mají výrazné problémy se sebereflexí. Proto součástí přemýšlení občanů o vlastní volbě musí být i paměť a znalost těch, kteří již mají svou minulost a svou odpovědnost. Je třeba hledat odpovědi na otázku: kdo je odpovědný za stav společnosti, ke kterému jsme dnes dospěli? Kdo nese odpovědnost za to, že z kdysi průmyslové velmoci, pyšnící se majetkovým bohatstvím a ve srovnání s dneškem mizivými dluhy, jsme se stali 'odpadem' Evropy. Když jedu autem po našem Ústeckém kraji, vidím podél silnic množství skladových hal. Stáváme se překladištěm pro firmy, už nejsme konkurenti, ale jen konzumenti. Odpovědnost za tento vývoj mají všechny ty volební programy, které byly realizovány od roku 1990. Ukazuje se, že český kapitalismus je ekonomicky neefektivní a sociálně neudržitelný. Kdo například nese odpovědnost za to, že se evidentně snížila profesionální úroveň vlád i státních aparátů. Pohrdání znalostmi a zkušenostmi z řízení a rozhodování se u nás stává prioritní normou pro politiky i většinu novinářů. Jde zejména o nízké etické a kvalifikační předpoklady většiny politiků, autoritářství, upřednostňování ideových předsudků před věcnými problémy, politizací věcných problémů. Někteří politici mají tendenci vytvářet ze sebe privilegovanou vrstvu, propadají moralizování, usnadňování si řízení na úkor efektivity řídící práce, mají sklon k ignorování občanské společnosti a podpory veřejné politiky. Proto akt odpovědnosti a správná volba bude bezesporu souviset s tím, že kdo převezme odpovědnost za vývoj České republiky, bude také schopný preferovat obecné celospolečenské zájmy. To znamená i větší vstřícnost a odpovědnost vůči občanské společnosti. A tuto záruku občanům nabízí volební program KSČM! Voliči budou jistě mít před volbami mnoho příležitostí uvěřit hlasatelům pravd z ČSSD a ODS, ale rozhodovat o své budoucnosti budou sami, každý jedním hlasem. Každý z nich tou měrou, jak odpovědně a prozíravě volil ty, kteří se nakonec do parlamentu dostanou. Ne podle řečí, ale podle skutků v minulosti i přítomnosti poznáte je!

Foto popis|

O autorovi| Poslanec Zdeněk MARŠÍČEK (KSČM)

Chcete platit šestkrát více za elektřinu? Volte Bursíka!
Haló noviny 
13.4.2006 | rubrika: Komentáře - názory - polemika | strana: 11 | autor: Václav VĚRTELÁŘ

KE DNI

Stranu zelených si zřejmě vymysleli redaktoři sdělovacích prostředků, aby přinesli >něco nového< na >politický trh<. Zelení neznají ani pravici, ani levici. Pouze nemají rádi komunisty. Ale aby bylo zcela jasné. Nejde o tradiční >zelené<, poznamenané ekologií. Jde o českou Stranu zelených vedenou panem Bursíkem (chudým restituentem a přítelem lidu). Žádný ucelený volební program zatím nepředložili. Ale mají skutečný hit: ekologickou daň. Chytili se jedné z mnoha nesmyslných směrnic Evropské unie, podle které musí členské země, tedy i ČR, zavést nejpozději od 1. ledna 2008 ekologickou daň. Jak velká má být, se zatím neví. Ale je tu již konkrétní návrh pana Bursíka, který vypracoval pro ministerstvo životního prostředí. Zřejmě za státní peníze. Podle tohoto návrhu by nás čekal skutečně >cenový šok<, jaký jsme za celou dobu >transformace< nezažili. Vyplývá to z výpočtu ekonomů z Českého vysokého učení technického a Vysoké školy ekonomické. Do roku 2015 by se u nás zvýšily ceny plynu dvojnásobně, elektřiny šestinásobně a uhlí osminásobně. Pouze za elektřinu by domácnost měla platit v průměru ročně o 18 tisíc více než dnes (na venkově), ve městech asi o 15 tisíc. K tomu si dejte například v Praze zvýšení nájemného na trojnásobek, a tak by se v Praze platilo za bydlení průměrně kolem 30 tisíc korun. A platy soc. dem. ve svém volebním programu v průměru navrhuje pouze 26 500 korun.
V současné předvolební kampani se slibují skutečně různé blbosti (například roční daňové prázdniny pro živnostníky, rovná daň atd.), ale Bursík skutečně překoná všechny. Chce, jako náhradu za vysoké ceny energií, snížit odvody na sociální a zdravotní pojištění, a že občané budou o to mít větší mzdy (asi o 3 %). Kdo však zaplatí zdravotní péči, důchody a jiné výdaje? O to se již pan Bursík nestará. A proto: chcete-li žebráckou hůl, volte Bursíka.

Za Kasla demonstroval i Smoljak
Aha! 13.4.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (jvo, ČTK)

PRAHA - Kolem 40 příznivců SNK-Evropských demokratů se sešlo včera ráno před Úřadem vlády. Ministerstvo financí se totiž rozhodlo nevyplatit straně 12 milionů za výsledky voleb do pražského zastupitelstva v roce 2002. Místopředseda strany Jan Kasl to považuje za diskriminaci před nadcházejícími volbami. Ústavní soud již v lednu ministerstvu zakázal rozhodnutí o příspěvku protahovat. Mezi demonstranty před úřadem vlády byl i herec Ladislav Smoljak, který se označil za příznivce ED i Strany zelených. "Pokud to stále odkládají, tak tam není něco v pořádku," divil se.

Foto popis| Evropské demokraty a jejich pražského lídra Jana Kasla přišel podpořit také režisér a herec Ladislav Smoljak (vpravo).
Foto autor| Foto ČTK

Jsou všude. Proti všem.
Ekonom 
13.4.2006 | rubrika: Zrcadlo | strana: 10 | autor: OSKAR KREJČÍ

V aktuálních volebních preferencích se Strana zelených vklínila mezi čtveřici velkých parlamentních stran. Téměř každý jednotlivý zisk mandátu pro tuto stranu může výrazně ovlivnit povolební koaliční matematiku.

Nejčastější dotaz směřující na volební analytiky zní: Potvrdí se preference Zelených, které uvádějí nejrůznější agentury, i ve volbách? Odpověď je poměrně jednoduchá: Jestli se potvrdí, bude to poprvé, kdy se tyto agentury trefily ve významné volební otázce.
Důvody, proč nelze dávat mezi ohlašované preference a volební výsledky rovnítko, jsou dva. Předně příliš mnoho občanů zatím neví, jak bude hlasovat v červnu. Přibližně desetina voličů se rozhoduje až v posledních dvou týdnech před volbami. Jde většinou o voliče, kteří se málo zajímají o politiku. Jejich volební chování je reakcí na poslední dramatické podněty či nahodile složené události v závěru kampaně.
Druhým důvodem, proč nebývají průzkumy preferencí dva měsíce před volbami přesné, je fakt, že v této fázi kampaně mnozí lidé varují velké strany před jejich nadutostí. Činí tak tím, že slibují své hlasy stranám malým. V předcházejících volbách však vždy zapůsobil gravitační efekt silných stran, a voliči se od malých stran v rozhodujícím okamžiku odvrátili.
V případě Strany zelených (SZ) lze říci, že na současných úspěších v žebříčcích popularity se podílejí tři skupiny potenciálních voličů. Předně jsou to kmenoví voliči SZ. Ta působí pod vedením Martina Bursíka mnohem jednotněji než dříve. Na druhé straně tvrdit, že se Zelení přikloní k levicové nebo pravicové vládní koalici, je více než předčasné. Nejpravděpodobnější variantou je, že se někteří případní poslanci za SZ budou orientovat nalevo, jiní napravo.
Druhou skupinu potenciálních voličů SZ tvoří protestní hlasy lidí, kteří sice chtějí jít k volbám, ale nemají v oblibě žádnou ze stran velké čtyřky, tedy ČSSD, ODS, KSČM a KDU-ČSL. V okamžiku, kdy agentury ohlásily, že by Zelení mohli překročit povinné kvórum, cítí, že by tu mohl být někdo nový, komu mohou dát hlas, aniž by hrozilo, že to bude hlas vyhozený do větru.
Třetí skupinu tvoří liberálové, kteří nikdy z nejrůznějších důvodů nemilovali ODS. Jde o pohrobky ODA a Unie svobody, kteří hledají přístav a nevěří staronovým tvářím SNK Evropských demokratů. A jestliže v zahraničí bývají zelené melouny uvnitř rudé, tak v Česku se zdá, že by mohly být i trochu černé či modré.
Velkou pomocí Straně zelených je značná přízeň médií, jíž se žádná malá strana v nedávné minulosti netěšila. Ta je dána snahou zpestřit zpravodajství, zajímavostí programu SZ, důvěrou v evropskou značku a v neposlední řadě odporem některých novinářů k silné parlamentní čtyřce. Na druhé straně představa nové středně silné a málo vypočitatelné strany mobilizuje aktivisty velké čtyřky k simultánce proti Zeleným.
Pravda je, že SZ je stranou s radikálním programem, který se málo vyjadřuje k tradičním sociálním tématům, jež hýbou politikou. V Česku Strana zelených působí jako konzervativní faktor upevňující hlavní výsledky postsocialistické transformace. Je více nátlakovou skupinou než stranou v pravém slova smyslu. Spoustu dobrých nápadů, které lze v programu SZ nalézt, by mohly realizovat i jiné strany.
Zdá se ovšem, že bez tlaku Zelených by na ně pravděpodobně zapomněly. Stačí si porovnat pasáže o povodních v programech SZ a stran velké čtyřky.
Chce-li SZ ve volbách uspět, musí využít růstu zájmu a navýšit množství kmenových voličů, kteří neodpadnou v závěru kampaně. Této expanzi budou pravděpodobně nejvíce bránit ty pasáže programu SZ, které zavánějí ekologickým extremismem či ekonomickou naivitou.

Foto popis| Martin Bursík: Zelená ofenziva v Česku

Klíč| Volební preference; KDU

STRANA Z
Reflex 
13.4.2006 | rubrika: Analýza | strana: 34 | autor: TOMÁŠ FEŘTEK

Než začnete Stranu zelených, která má reálnou možnost být překvapením letošních parlamentních voleb, pomlouvat nebo vynášet do nebes, bylo by možná dobré o ní něco vědět. Dosavadní debaty o její pravicovosti-levicovosti, fundamentalismu, spásonosnosti, případně pokrytectví obvykle na hlubší znalosti založené nejsou.
Nabízíme pohled do její historie, programu, kandidátek a také zamyšlení nad tím, kdo ji pravděpodobně bude volit.

Nakolik lze brát vážně současné zhruba desetiprocentní preference Strany zelených, se těžko odhaduje. Může jít o reálné rozhodnutí voličů, že do parlamentních lavic ke komunistům, socialistům, konzervativcům a křesťanským demokratům přidají i zelené liberály. Do evropského politického a názorového spektra zcela jistě patří. Takhle sofistikovaně ovšem voliči obvykle neuvažují. Takže je spíš pravděpodobné, že jde o souběh všeobecné voličské nespokojenosti, hledající vlastně jakoukoli alternativu, s okamžikem, kdy Strana zelených po více než patnácti letech existence poprvé nespotřebovává veškerou energii na své vlastní vnitřní spory.

TMAVĚ A SVĚTLE ZELENÁ

Když na jaře roku 2003 převzal hlavní slovo ve Straně zelených takzvaný tmavozelený proud, reprezentovaný novým předsedou Janem Beránkem a klíčovou šedou eminencí v pozadí Jakubem Patočkou (oba byli předtím stejně důležitými postavami Hnutí Duha), slibovalo vedení jak stranickým kolegům, tak veřejnosti zcela nové (pochopitelně čestnější) pojetí politiky. Kdo se na tenhle slib podíval po roce, mohl se jedině jízlivě ušklíbnout. Vnitřní šarvátky a pomluvy u zelených svou neomaleností a úporností přesáhly i obvyklé české poměry. Přesto se dá říci, že příchod aktivistů znamenal zásadní a pozitivní zlom v historii strany. Udivuje vás to?
Slyšeli jste někdy o lidech jako Mucha, Vlček, Emil Zeman, Čejka, Rokos? Snad až na to poslední žádné z těchto jmen veřejnosti nic neříká, přestože všichni tihle pánové byli svého času předsedy Strany zelených. Ať už u jejího vzniku v lednu 1990 stála, nebo nestála StB, jak se opakovaně objevuje, aniž jsou k tomu jasné důkazy, faktem zůstává, že je naprostou záhadou, co tahle strana celá devadesátá léta dělala. Jejím typickým členem byl muž mezi čtyřicítkou až šedesátkou, povoláním městský ekolog, zemědělec nebo podnikatel. S hlavním proudem lidí, kteří v té době připravovali zákony týkající se životního prostředí nebo otevírali nová témata jako aktivisté nevládních organizací, se tehdejší Strana zelených zcela míjela. Po každých volbách inkasovala státní příspěvek za jedno dvě procenta hlasů a další čtyři roky o ní nebylo slyšet. Vystačila si, neměla potřebu (a při necelých třech stovkách členů ani schopnosti) zasahovat do veřejného života.
Zhruba v roce 2002 podstatné části tehdejších aktivistů došlo, že pokud chtějí své názory opravdu ve společnosti prosadit, nevystačí s nevládní platformou a musí vstoupit přímo do politiky. Tehdy se zformovala takzvaná tmavozelená výzva, Internetem šířený dokument vyzývající aktivisty, aby hromadně vstupovali do Strany zelených a připravili se k jejímu převzetí. K tomu reálně došlo během sjezdu na jaře roku 2003. Vnitrostranický puč se neobešel bez konfliktů, ale zase tak dramatické nebyly. Podporoval ho vlastně i tehdejší předseda Miroslav Rokos. Zádrhel se ukázal v něčem jiném. Několik stovek nových členů, převážně aktivistů a státních úředníků zabývajících se životním prostředím (leckdy se sešly tyto dvě charakteristiky v jediné osobě), bylo zvyklých být králem na svém malém území.
V aktivistických organizacích se obvykle rozhoduje konsensem, častěji je důležité rozhodnutí zakladatelské osobnosti. Něco takového je v politické straně nerealizovatelné. Tam jde vždy o vyjednávání a kompromisy. Ovšem tohle politické řemeslo neovládal prakticky nikdo z nově příchozích, kteří ovládli vedení strany. Přestože Patočkovy metody byly už v Hnutí Duha vnímány jako příliš autoritativní a manipulativní, přesně stejným způsobem se začal chovat i jako hlavní ideolog a nejsilnější figura v pozadí strany.

POLITIKA JE ŘEMESLO

A tak stačilo pouhého půl roku, aby se tmavozelený proud rozštěpil na dva bojující tábory, v nichž se původní "světle zelení" rozpustili beze stopy. Boj to byl opravdu paradoxní. Například Petr Uhl, muž s pověstí levičáka a trockisty, tu patřil spolu s exministrem Ivanem Dejmalem k těm uvážlivým, kteří hájili alespoň základní pravidla demokratického rozhodování. Sáhodlouhé dopisy exponentů obou stran, obviňující protivníky z manipulací, zpronevěr a spřažení s problematickými muži bývalého vedení, nebraly konce. Když se na podzim roku 2003 na sjezdu v Táboře hlasovalo o stranickém programu, volily se nové orgány a lídr evropských voleb, rozhodl se tandem Patočka-Beránek pro válcovací taktiku a stranickou opozici uondal a rozprášil. Většina jejích tehdejších členů odjížděla znechucená a s představou, že ve straně končí. Už tehdy se na orbitě Strany zelených pohyboval tehdejší exlidovec Martin Bursík. Člověk, jehož kvalifikace a zaujetí, pokud jde o environmentánní problémy, jsou nezpochybnitelné, který ale prošel několika stranami (OH-SD, KDU), aniž by v nich se svými představami zakotvil. Tehdy se o něm uvažovalo jako o lídrovi voleb do Evropského parlamentu, ale k dohodě nakonec nedošlo. Pro Bursíka byly Patočkovy metody nepřijatelné a tehdejší vedení se ho naopak natolik obávalo, že ho raději na sjezd ani nepozvalo. Mnozí členové strany totiž docela přesně vnímali, že je to jeden z mála veřejně respektovaných lidí, které zelený program zajímá, a zároveň ovládá politické řemeslo.
Handrkováním strávili zelení další dva roky. Na podzim 2004 Jan Beránek své předsednictví obhájil, ovšem v září 2005 se na sjezdu v Pardubicích karta obrátila. Patočkovi oponenti se naučili využívat jeho vlastní zbraně a pomocí taktizování a hlasovacího stroje vystrnadili předchozí vedení. Beránek s Patočkou v novinových textech na rozloučenou obvinili nové vedení ze svých vlastních hříchů a ze strany se stáhli. Předsedou se stal Martin Bursík.
Nicméně Beránkovu vedení je třeba přiznat, že vytáhlo stranu z totální letargie alespoň o trochu blíže veřejnému zájmu, stabilizovalo neradostnou finanční situaci, a především přivedlo nové lidi. Na Bursíka zbývá dostat stranu do Parlamentu a vykovat z houfu aktivistů, státních úředníků a enviromantiků reálnou a profesionální politickou sílu. Stačí se podívat do kandidátek a programu, jak se mu to daří.

NEJSME JEN EKOLOGOVÉ A AKTIVISTÉ

Spěch a překvapení z nečekaně rychle stoupajících preferencí jsou na dokumentech Strany zelených znát. Samozřejmě že ve svém volebním programu Kvalita života hned na začátku tvrdí, že zelení jsou univerzální politickou stranou, která má recepty nejen na ekologické problémy. Realita je ale poněkud komplikovanější. Zatímco v oblasti energetiky, dopravy, náhrady paliv bioalternativami a ekologické daňové reformy je vidět velmi dobrá znalost problémů a schopnost nabízet reálná a až na výjimky dosažitelná a nijak extrémní řešení (tato témata zabírají přes třicet stran padesátistránkového volebního programu), v ostatních oblastech není erudice zelených nijak oslňující. Obstojí celkem v návrzích důchodové reformy a pak v tradičních oblastech liberální politiky, jako vstřícný poměr k homosexuálům, genderovým problémům a rovnosti práv menšin, protože to jsou témata, kde lze vystačit s obecnými proklamacemi. Mnohem horší je to třeba s oblastí školství a kultury, kde jejich návrhy často hraničí s diletantstvím, když například slibují zrušit přijímací řízení na vysoké školy. Nejspíš jde o omyl a chtějí zrušit jen přijímací zkoušky (podobně jako u středních škol), protože bez přijímacího řízení nelze nikoho na školu přijmout. Podobně například zelení slibují zavedení povinného předmětu "gender" na pedagogické fakulty, aniž nějak komentují fakt, že vysoké školy jsou samostatné a politická strana ani ministerstvo jim žádný "povinný" předmět nařizovat nemůže. Podobných slabých míst, nápadných obvykle už svou stručností, najdete v programu víc. Na druhou stranu po jeho přečtení vlastně nechápete, proč jsou zelení obviňováni z extrémního levičáctví a ekologického fundamentalismu. Kromě odmítnutí jaderné energetiky, což patří k tradičním zeleným postojům, a poněkud nečekaného návrhu zakázat od roku 2010 topení uhlím v domácnostech tu najdete obvykle samé tržně konformní a v Evropě obvyklé nástroje. Ekologická daňová reforma zlevňující práci a zdražující suroviny je ve vládním prohlášení už dnes, drahá práce je ostatně jedním z velkých témat současné Evropy. Postupná náhrada ropy biopalivy je těžko zpochybnitelné rozumné opatření, podporující navíc přechod zemědělství na jinou než potravinářskou výrobu. Ani v oblasti rozvoje dálnic a podpory železnice nenajdete žádný nereálný extremismus.
Je třeba si uvědomit, že v českých podmínkách jsou zelení orientováni mnohem méně doleva, než je ve zbytku Evropy zvykem. Se státními zásahy tu mají lidé nemilé historické zkušenosti, proto i potenciální levicoví liberálové volí daleko častěji cestu konkurence a liberalizace než cestu zvýšené státní kontroly a přerozdělování. Základní myšlenka zní -započítejme do všeho opravdu reálné náklady a zbytek ponechme volné konkurenci. Převedeno například do energetiky - když započítáme všechny škody, které na zdraví a krajině způsobuje těžba uhlí a tepelné elektrárny, obstojí v konkurenci obnovitelné zdroje velmi snadno.

CESTA DO NITRA KANDIDÁTKY

Je ovšem užitečné podívat se, kdo by tenhle program měl realizovat. Při bloudění krajskými kandidátkami vás nutně napadne, že volební výsledek nad patnáct procent by straně neprospěl. Být úspěšným pracovníkem neziskové organizace, regionálním pracovníkem ochrany přírody a na druhé straně politikem jsou opravdu různé profese. Na personální prázdnotě v některých krajích je to znát. Vlastně se dá mluvit o štěstí, že Bursíkův příchod do vedení zelených přitáhl některé osobnosti, které zatím kroužily v menších, podobně orientovaných stranách anebo mimo politiku a u nichž je záruka, že nebudou o nic horší profesionální politici než ti současní, a navíc přinesou nová témata. Ať už jde o starostu Petra Pávka z Jindřichovic pod Smrkem (1. místo v Libereckém kraji), Evu Tylovou, bývalou náměstkyni ministrů Kužvarta a Ambrozka (1. místo v Plzeňském kraji), nebo respektovaného právníka Svatomíra Mlčocha (2. místo v jižních Čechách). Ovšem přesto platí, že zatímco v programu zelení víceméně obstojí a opravdu nabízejí vyšší kvalitu života, personálně jedou na doraz. S až obdivuhodnou bezelstností to pojmenoval Stanislav Penc, občanskoprávní aktivista, chovatel koz a jednička kandidátky Královéhradeckého kraje, když se ho nedávno reportéři Respektu ptali, jak se vlastně stal lídrem zdejších zelených. Pravil, že se jako nezávislý přihlásil a jedenáct ze čtrnácti delegátů krajské konference s tím souhlasilo. O místo v Parlamentu prý stojí, ale politikem být nechce(?). Nic výstižnějšího se k současné personální situaci Strany zelených snad ani říct nedá. h Změnil se, či utvrdil váš názor na zelené po přečtení tohoto materiálu? Diskutovat můžete na adrese www.reflex.cz/diskuse

Foto popis| Starosta Jindřichovic Petr Pávek je jedním z mála krajských lídrů, kteří už mají kus práce v praktické politice za sebou
Foto popis| Východočeská jednička Stanislav Penc se zatím naopak chová jako politik-naivista, ale na některé voliče to třeba bude fungovat
Foto popis| Jiří Dědeček kandiduje jako jednička na Vysočině, kolega písničkář Jaroslav Hutka jako č. 4 v Praze. Opravdu ovládají politické řemeslo?
Foto popis| Martinu Bursíkovi se podařilo přinejmenším navenek Stranu zelených sjednotit a zbavit ji v očích veřejnosti nálepky chaotického levicového spolku
Foto popis| Zelené političky jsou pro genderovou rovnost. Zprava dámy Tylová, Stehlíková, Kuchtová, Jacques, Jakubková, Zubová.
Foto autor| FOTO JAN WÜNSCH

Foto popis| Bývalý předseda Strany zelených Jan Beránek. Povytáhl stranu z nezájmu, ale nakonec se mu pod rukama rozpadla na dvě rozhádané poloviny.
Foto autor| FOTO JAN ŠIBÍK

O autorovi| TEXT TOMÁŠ FEŘTEK

Klíč| krajské volby; Ambrozek Libor; KDU

ZELENÁ NABÍDKA
Reflex 
13.4.2006 | rubrika: Analýza | strana: 36 | autor: BOHUMIL PEČINKA

Dva měsíce před volbami je v jistém smyslu dobojováno. Základní preference a sympatie jsou rozděleny a hraje se jen o několik procent nerozhodnutých voličů. Vtip je v tom, že právě těchto "několik procent" už léta rozhoduje v České republice o volebním výsledku.
V souvislosti s rozhodováním na poslední chvíli mluví sociologové o bandwagon a underdog effectu. Rčení "jump on the bandwagon" vzniklo ve Spojených státech, kdy na předvolební kampaně jezdili politici ve vlacích. Na plošině posledního vagónu pak při příjezdu i odjezdu hrála živá kapela. Výrok naskočit do vítězného vlaku popisuje psychologickou situaci typicky nerozhodnutého voliče hlavního proudu, který chce do volebního cíle vjíždět nejraději jako vítěz. Od parlamentních voleb v roce 1996 o tento typ voliče společně bojují ODS a ČSSD. Tak tomu bude i v letošních volbách, i když dnes tomu ještě nic nenasvědčuje. ODS se motá v podivném kruhu programových změn a není schopna vyvolat vítězný étos. ČSSD je zase evidentně na sestupné dráze. Vlna spojená s instalací Jiřího Paroubka opadla a premiér už jen vzdáleně připomíná někdejší politický buldozer.

SYMPATICKÝ OUTSIDER

Voliči posledních týdnů se nacházejí i mimo hlavní proud. Volba v duchu underdog effectu znamená rozhodnout se pro sympatického outsidra. Toto hlasování často plní funkci protestu proti velkým stranám, vjíždějícím vítězně do cíle. Voličskému hlasu to dává určitou výjimečnost a exkluzivitu. Ve volbách 1992 a 1996 s touto nabídkou přišla středopravá Občanská demokratická aliance, v letech 1998 a 2002 pak víceméně podobně orientovaná Unie svobody. Jaký typ voličů se na jejich stranu přiklonil?
Socioložka Klára Vlachová vidí jejich profil asi takto: "Často šlo o prvovoliče, nejvíce muže mezi 19-29 lety, žijící ve velkých městech, spíše zaměstnance než živnostníky. Ve svých postojích byli antikomunisticky a sekulárně zaměření, s okrajovým sklonem k vyznávání postmateriálních hodnot. Nejedná se ale o jednolitou skupinu, která by se přelévala od jedněch voleb k druhým. Tito lidé odvolí jednou, maximálně dvakrát a jdou o dům dál, většinou k zavedeným stranám. Na jejich místo přicházejí další, vesměs podobně orientovaní." Politickou otázkou bylo, jaká strana získá před letošními volbami jejich přízeň.
Nejblíže k tomu měla ODS, ale neudělala vůči těmto skupinám ani jedno přátelské gesto a svou šanci propásla. Menší středopravicové strany typu Zielencových a Železného Nezávislých zase měly potíže se svou věrohodností.
V tu chvíli se odehrál zajímavý politický úkaz: politická nabídka přišla zleva. Když se na podzim 2005 stal předsedou Strany zelených dlouholetý politik Občanského hnutí a KDU-ČSL Martin Bursík, dal na rady svých poradců: udržel si tradiční voliče zelených (ve volbách 2002 získali 2,2 procenta) a v neekologické části programu udělal úkrok do středu. Šéf Střediska empirických výzkumů Jan Hartl to nedávno v Právu charakterizoval slovy: "Levicový ekologismus je ve společnosti, a to víme i z našich výzkumů, velmi nepopulární. Samotná levicová ekologická argumentace je pro většinu lidí nepřijatelná. Ekologické samonosné téma je politický propadák. Z tohoto hlediska snaha orientovat se spíše na středové voličstvo je jediným logickým výsledkem."

UDRŽÍ SE?

Politická pozice, jakou Martin Bursík zvolil, je možná jedině logická, ale současně dlouhodobě nezvládnutelná. Udržet při sobě rozporný tlak ekologických aktivistů, tvořících jádro Strany zelených, a současně si uchovat přízeň mladších velkoměstských liberálů hlasujících pro kapitalismus je možné nanejvýš do voleb. Tyto dva nesourodé voličské tábory mohou v praktické politice najít společnou řeč maximálně v morálně kulturních otázkách (legalizace euthanasie, prostituce atd.). Jinak se jedná o sňatek dvou bezprizorných voličských skupin, které na sebe vlivem politických okolností zbyly. Odbýt to slovy, že levice a pravice jsou prázdné pojmy, může být nanejvýš taktickým manévrem, jehož skutečná prázdnota vyjde najevo při prvních parlamentních hlasováních o sociálně ekonomických otázkách. To už je zase jiný příběh.

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Boleslavský deník 
13.4.2006 | rubrika: Téma | strana: 10 | autor: Veronika Forková

Po povodních vždy zájem opadl a účinná opatření zmizela v nedohlednu * Bude to teď jinak?

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha - Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer.

Vláda mohla povodním předejít

Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili.
Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek.
Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství.
"Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.

Přírodu nesmíme mrzačit

Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují.
"Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan.
Strana zelených má také svůj recept.
"Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.

Beton povodeň nezadrží

Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě.
Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí.
"Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává.
Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy.
Foto autor| Foto Jiří Kopáč
Foto autor| Foto ČTK a AP

O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková
Region| Střední Čechy
Publikováno| Boleslavský deník; Téma; 10
Publikováno| Benešovský deník; Téma; 10
Publikováno| Kladenský deník; Téma; 10
Publikováno| Berounský deník; Téma; 10
Publikováno| Kolínský deník; Téma; 10
Publikováno| Kutnohorský deník; Téma; 10
Publikováno| Mělnický deník; Téma; 10
Publikováno| Nymburský deník; Téma; 10
Publikováno| Příbramský deník; Téma; 10
Publikováno| Rakovnický deník; Téma; 10
ID| 3a323da6-dffa-4fc3-90ee-130e1f2db364

Klíč| Ambrozek Libor

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Českobudějovické listy 
13.4.2006 | rubrika: Téma | strana: 3

Po povodních vždy zájem opadl a účinná opatření zmizela v nedohlednu * Bude to teď jinak?

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha - Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer.

Vláda mohla povodním předejít

Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili. Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek. Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství. "Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.

Přírodu nesmíme mrzačit

Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují. "Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan. Strana zelených má také svůj recept. "Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.

Beton povodeň nezadrží

Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě. Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí. "Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává. Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy. Foto Jiří Kopáč
Foto autor| Foto ČTK a AP
O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková
Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Téma; 03
Publikováno| Českokrumlovské listy; Téma; 03
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Písecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Prachaticka; Téma; 03
Publikováno| Listy Strakonicka; Téma; 03
Publikováno| Táborské listy; Téma; 03
ID| 51851894-115e-46cd-a355-a9fa3c254445

Klíč| Ambrozek Libor

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Hradecké noviny 
13.4.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: Veronika Forková

Po povodních vždy zájem opadl a účinná opatření zmizela v nedohlednu * Bude to teď jinak?

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha - Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer.

Vláda mohla povodním předejít

Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili.
Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek.
Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství.
"Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.

Přírodu nesmíme mrzačit

Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují.
"Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan.
Strana zelených má také svůj recept.
"Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.

Beton povodeň nezadrží

Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě.
Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí.
"Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává.
Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy.
Foto autor| Foto Jiří Kopáč
Foto autor| Foto ČTK a AP

O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková.
Region| Východní Čechy
Publikováno| Hradecké noviny; Téma; 03
Publikováno| Krkonošské noviny; Téma; 03
Publikováno| Noviny Chrudimska; Téma; 03
Publikováno| Noviny Jičínska; Téma; 03
Publikováno| Noviny Náchodska; Téma; 03
Publikováno| Noviny Svitavska; Téma; 03
Publikováno| Orlické noviny; Téma; 03
Publikováno| Noviny Rychnovska; Téma; 03
Publikováno| Pardubické noviny; Téma; 03
ID| 7330d32f-7545-472c-aa1d-e24784b0f33e

Klíč| Ambrozek Libor

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Plzeňský deník 
13.4.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: Veronika Forková

Po povodních vždy zájem opadl a účinná opatření zmizela v nedohlednu, Bude to teď jinak?

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha - Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer.

Vláda mohla povodním předejít

Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili.
Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek.
Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství.
"Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.

Přírodu nesmíme mrzačit

Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují.
"Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan.
Strana zelených má také svůj recept.
"Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.

Beton povodeň nezadrží

Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě.
Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí.
"Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává.
Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy.
Foto autor| Foto Jiří Kopáč

O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková.
Foto autor| Foto ČTK a AP

Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; Téma; 03
Publikováno| Domažlický deník; Téma; 03
Publikováno| Chebský deník; Téma; 03
Publikováno| Karlovarské noviny; Téma; 03
Publikováno| Klatovský deník; Téma; 03
Publikováno| Rokycanský deník; Téma; 03
Publikováno| Sokolovský deník; Téma; 03
Publikováno| Tachovský deník; Téma; 03
ID| ea4068ac-cc20-4dc6-be76-05fc92dc5aed

Klíč| Ambrozek Libor

Zeptejte se svého politika
Plzeňský deník 
13.4.2006 | rubrika: ZÁPADNÍ ČECHY | strana: 16 | autor: NATAŠA ŠEDIVCOVÁ

Plzeň - Náš deník a televize ZAK připravily předvolební seriál zpovědí kandidátů do Poslanecké sněmovny. Včera na TV ZAK v 18.45 hodin (vysílala TV Prima) odpovídal na dotazy Miroslav Ryba ze Strany zelených. Dnes přináší náš deník jeho odpovědi.

* Vaše strana zaznamenala vzestup preferencí. Čím si vysvětlujete, že vás lidé začali vnímat jako regulérní stranu, a ne jako ekoteroristy?

Strana zelených se za ekoteroristy nikdy nepovažovala. Jsme ekologická pragmatická skupina, a je proto mnoho lidí, kteří Stranu zelených budou volit.

* Jak by zelení koncepčně řešili české zdravotnictví?

Na jedné straně jsou u nás kvalitní lékaři a kvalitní péče, na druhé straně nedostatek financí. My chceme do systému zapojit občana, pacienta, aby byl motivován a zdravotní pojištovny garantovaly nákladnou léčbu.

* Co budete dělat s neustále narůstající nákladní dopravou na dálnicích České republiky?

Kamiony patří na železnici, to je jedna z priorit Strany zelených. Chtěl bych zmínit jednu skutečnost. Po průjezdu jednoho kamionu je to stejné, jako kdyby projelo pět tisíc osobních vozidel. Jedná se o jakoukoliv vozovku.

* Jaký je váš názor na regulované nájemné. Je spravedlivé vůči nájmeníkům a majitelům domů?

Regulované nájemné není spravedlivé vůči majitelům domů. Myslím si, že by to šlo řešit půjčkami. Občané by si byt zakoupili a spláceli formou nájmu.

* Váš zpětný pohled na výstavbu tunelu Valík na plzeňském obchvatu?

Řešení na vrchu Valík je podle mne nešďastné. Myslím si, že tam byly jiné varianty, které byly podle mne schůdnější, pokud jde o obyvatele.

***

Jak pokládat otázky

Otázky politikům můžete položit i vy, naši čtenáři. Posílejte je na adresu našeho deníku nebo e-mail: redakce@zapad. vlp.cz. Příští týden se budou zpovídat Jiří Jukl z KDU-ČSL a Jiří Papež z ODS. Jejich odpovědi přineseme ve středu a ve čtvrtek v našem deníku.

Foto popis| Miroslav Ryba vpravo v televizním rozhovoru s redaktorem Marcelem Mourkem.
Foto autor| Foto Vlastimil Leška
Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Domažlický deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Chebský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Karlovarské noviny; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Klatovský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Rokycanský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Sokolovský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
Publikováno| Tachovský deník; ZÁPADNÍ ČECHY; 16
ID| e3df3aef-4927-44a3-a14a-7c57999a823b

Klíč| Jukl Jiří; KDU

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Rovnost - Brněnský deník 
13.4.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 8 | autor: Veronika Forková

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha * Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer. Vláda mohla povodním předejít
Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili.
Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek.
Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství.
"Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.
Přírodu nesmíme mrzačit
Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují.
"Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan.
Strana zelených má také svůj recept. "Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.
Beton povodeň nezadrží
Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě.
Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí.
"Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává.
Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy.
Foto autor| Foto Jiří Kopáč
Foto autor| foto ČTK a AP

O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková
Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Publicistika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Publicistika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Publicistika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Publicistika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Publicistika; 08
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Publicistika; 08
ID| c4168d84-cc80-4175-b647-79c836018aeb

Klíč| Ambrozek Libor

Nejlépe hodnocený je kontroverzní starosta
Ústecký deník 
13.4.2006 | rubrika: Události | strana: 5 | autor: (lm)

Liberecký kraj - Před televizními kamerami se dnes utkají lídři politických stran v předvolební diskusi pořadu Otázky Václava Moravce Speciál.
Podle průzkumu agentury SC&C v Libereckém kraji z února jsou předběžně pozváni za ČSSD Cyril Zapletal, bývalý odborář, jenž se stal lídrem po Michalu Krausovi, který z kandidátky odstoupil kvůli kakaové aféře, za ODS poslanec a bývalý náměstek primátora Liberce Tomáš Hasil, za KSČM městský i krajský zastupitel Josef Vondruška, za KDU-ČSL dlouholetý předseda Hospodářské komory Jaromír Drábek a za Stranu zelených starosta Jindřichovic pod Smrkem, kontroverzní politik, který se proslavil vyhláškou zakazující do města vstup úředníkům bez ohlášení, propagátor větrných elektráren a bývalý lídr SOS v krajských volbách Petr Pávek. Jak ukázal včerejší bleskový průzkum SC&C, lidé v Libereckém kraji nejvíce preferují stranu ODS, do parlamentu by se neprobojovala KDU-ČSL. Volební lídry v kraji zná asi pětina potenciálních voličů a relativně nejlépe hodnoceným lídrem je Pávek.
Pro publikum je Malé divadlo v Liberci otevřeno od 19 hodin. Pořadatelé očekávají, jako ve všech ostatních krajích, značný nával, proto upozorňují návštěvníky, aby přišli co nejdříve. Do sálu se dostane pouze 160 diváků. Televizní přenos začne ve 21 hodin.

Foto popis|
Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Události; 05
Publikováno| Děčínský deník; Události; 05
Publikováno| Deník Chomutovska; Události; 05
Publikováno| Deník Litoměřicka; Události; 05
Publikováno| Deník Lučan; Události; 05
Publikováno| Deník Mostecka; Události; 05
Publikováno| Deník Směr; Události; 05
Publikováno| Liberecký den; Události; 05
Publikováno| Deník Pojizeří; Události; 05
Publikováno| Deník Jablonecka; Události; 05
Publikováno| Českolipský deník; Události; 05
ID| 808b81a3-d1ac-4088-ba06-9ec5e662919d

Klíč| krajské volby; Drábek Jaromír; KDU

Poučení z povodní: Méně techniky, více přírody
Ústecký deník 
13.4.2006 | rubrika: Téma | strana: 8

Po povodních vždy zájem opadl a účinná opatření zmizela v nedohlednu * Bude to teď jinak?

Tváří v tvář povodním jsou všichni plni solidarity. Politici se předhánějí v tom, kdo se před volbami víc blýskne svým nefalšovaným zájmem. Všechno zařídíme, říkají, nemějte strach! Jenže těžko uklidňovat ty, které záplavy už potřetí vyhnaly z domovů. Takže je na místě otázka, zda se to všechno zase muselo opakovat.

Praha - Pár dní předem ani odborníci netušili, že nás čeká tak silná povodňová vlna. Jenže výzkumy už dlouho varují: na povodně si musíme zvyknout. Budou přicházet stále častěji, a tak si nemůžeme dovolit, aby nás pokaždé zaskočily.
Kolik dramat ale ještě musíme zažít, aby se začalo s účinnou nápravou? "Teď už se i na oficiálních místech mluví o záplavových zónách. Ale přesto se bojím, že ještě dvě tři povodně musí přijít. Teprve pak lidem dojde, že řeku nejde svázat," říká zoolog David Fischer.
"U nás se v rámci odstraňování povodňových škod všude vybagrovaly potoky. Říká se tomu protipovodňové opatření, ale povodním to bohužel pomáhá," dodává Fischer.

Vláda mohla povodním předejít

Poslední velké záplavy postihly Česko v roce 2002. Laik by si myslel, že čtyři roky stačí k tomu, abychom se na další povodně dobře připravili.
Zaspalo v přípravách ministerstvo životního prostředí? "Poučení jsme si vzali už z povodní v roce 1997. Všechna opatření, která od té doby připravujeme, směřují k umožnění rozlivů řek v říčních nivách," tvrdí ministr životního prostředí Libor Ambrozek.
Pak tedy musí být vina na ministerstvu zemědělství.
"Koordinace s ministerstvem zemědělství je dobrá. My investujeme do drobných opatření v krajině. Ministerstvo zemědělství investuje do výstavby hrází, velkých poldrů a do rekonstrukce rybníků," namítá Ambrozek.

Přírodu nesmíme mrzačit

Ale právě tyto činnosti, které měly postupně vracet zmrzačené přírodě její přirozenější ráz, opozice i ekologové kritizují.
"Vláda mohla protipovodňová opatření víc promyslet. Chybí účinná spolupráce mezi kraji, povodími a ministerstvy. Není dobře zaměřovat se na velké betonové stavby," myslí si stínový ministr životního prostředí ODS Bedřich Moldan.
Strana zelených má také svůj recept.
"Ted už je na čase vzít ochranu země před povodněmi a připravit z ní komplexní program vlády. Na řešení musí nutně spolupracovat několik resortů," navrhuje šéf zelených Martin Bursík.

Beton povodeň nezadrží

Naše pradědy by to nenapadlo. Ale režim uběhlých padesáti let chtěl v mnohém překonat dřívější věky i přírodu samu. Důsledek je, že koryta českých řek patří k nejvíce regulovaným v celé Evropě.
Pole máme nečlenitá, bez mezí. Lesy jsou plné struh, aby se v nich nezadržovala voda. Pak ale není divu, že takhle zmrzačená příroda si s velkou vodou neporadí.
"Ten, kdo dělá podobné úpravy, nemyslí na povodeň, ale jen na svou suchou louku nebo les," říká David Fischer. "Už od těch nejhornějších částí řeky se voda nezadržuje. A 80 procent vodních toků je nepřirozeně zahloubených. To znamená, že rychle odvedou velké množství vody. Jenže ta pak stéká do nížin, kde jsou s ní problémy," dodává.
Betonová koryta měla pomoct rychle provést vodu v zastavěném území. Dnes ale na zaplavených obcích vidíme, že řece se nedá poručit. "Řeka si vždycky najde svoje původní koryto. I proto je nutné nestavět na záplavových místech," tvrdí Bursík.

Foto popis| Rozliv řeky Moravy.
Foto autor| Foto Jiří Kopáč
Foto autor| Foto ČTK a AP

O autorovi| Stránku připravila Veronika Forková
Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Téma; 08
Publikováno| Děčínský deník; Téma; 08
Publikováno| Deník Chomutovska; Téma; 08
Publikováno| Deník Litoměřicka; Téma; 08
Publikováno| Deník Lučan; Téma; 08
Publikováno| Deník Mostecka; Téma; 08
Publikováno| Deník Směr; Téma; 08
Publikováno| Liberecký den; Téma; 08
Publikováno| Deník Pojizeří; Téma; 08
Publikováno| Deník Jablonecka; Téma; 08
Publikováno| Českolipský deník; Téma; 08
ID| 0ee10358-41b6-4914-ad70-89ca810d2fa4

Klíč| Ambrozek Libor

Život s chemičkou
Ústecký deník 
13.4.2006 | rubrika: Ústecko | strana: 19 | autor: KAREL NEPRAŠ

DOŠLO NA NAŠI ADRESU

Spolchemie rozjíždí nový provoz na výrobu nízkomolekulárních epoxidových pryskyřic (NMEP). Sám o sobě je nepochybně v rámci možností bezpečný a z hlediska výstupů do životního prostředí relativně šetrný. Prochází ale schvalovacím procesem záměr na výstavbu a další zdvojnásobení (!) produkce NMEP.
Osobně nezpochybňuji modernost celého nového a plánovaného provozu. Je ale vhodné udržovat současný stav nebo dokonce ještě podporovat rozšiřování kapacit chemické výroby v centru Ústí způsobem, jakým to dnes dělá rada města. Bezpečnostní rizika a zátěže životního prostředí plynoucí z chemického průmyslu může město omezovat tlakem na modernizaci, ale nikoli podporou nových záměrů tohoto charakteru. V zájmu města by kromě ekonomického růstu chemičky (podnik usiluje o významný podíl na celoevropské výrobě NMEP) měla být také potenciální (ne)bezpečnost a kvalita životního prostředí v přilehlých obytných čtvrtích města.

O autorovi| KAREL NEPRAŠ, Autor je člen krajské rady Strany zelených Ústeckého kraje.
Region| Severní Čechy