Zvolí mě? přemýšlejí politici z nižších pater kandidátek
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Kraj Moravskoslezský | strana: 1 | autor: JAROSLAV BAĎURA

Ostrava - Dostanu se do poslanecké sněmovny, nebo je moje pozice na kandidátce beznadějně ztracená?
Politici z nižších míst kandidátek do červnových voleb horečně přemítají, zda dostanou dost hlasů na to, aby byli zvoleni. Politikům z těch míst kandidátek, které jsou na první pohled "nevolitelné", by mohly pomoci i takzvané preferenční hlasy. Momentálně má volič možnost zaškrtnout na kandidátce strany či hnutí dva politiky a "poslat je tak nahoru". Poslanecká sněmovna ve středu schválila, aby byl počet preferenčních hlasů rozšířen na čtyři. Změnu však musí schválit Senát a není jisté, zda to stihne do voleb.
V zisk preferenčních hlasů doufá například sociálně-demokratický poslanec Radim Turek.
Pokračování na str. C2

Zvolí mě? horečně přemýšlejí politici z nižších pater kandidátek
Pokračování ze str. C1
Na kandidátce ČSSD v kraji figuruje až na patnáctém místě.
Při volbách před čtyřmi lety jeho strana získala v kraji pět poslaneckých křesel. Tehdy jí tady voliči odevzdali 36 procent hlasů. Nyní by přitom podle bleskového průzkumu agentury STEM v kraji sociální demokraty volilo jen 24 procent.
"Samozřejmě, že věřím v účinnost preferenčních hlasů," usmívá se Radim Turek. Poslanec oslovuje a ještě hodlá oslovovat potenciální voliče nejen z Moravskoslezského kraje, ale také z okolí bydliště, tedy na Třinecku a Jablunkovsku.
"Poslal jsem už osobní dopisy a další budu posílat. Věřím, že voliči mě už znají a dají mi hlas, byť jsem kvůli dění ve straně až na patnáctém místě kandidátky."
Ve výzkumy příliš nevěří trojka na kandidátce lidovců Alois Janek. "Rozdíly mezi výsledky jednotlivých agentur trochu devalvují jejich práci a přesnost informace o preferencích," říká Janek. Kandidát lidovců míní, že vygradovaná kampaň v posledních týdnech před volbami ještě lidovcům pomůže.

Košťál: Mohu být přeskočen

Na třetím místě kandidátky Strany zelených je ekolog Leo Košťál. "Vím, že preferenční hlasy mohou pomoci, ale není jasné, jak to dopadne v mém případě. Mám za sebou totiž řadu kvalitních kandidátů, takže klidně mohu být přeskočen."
Primátorka Havířova Milada Halíková kandiduje na šestém místě u komunistů. "Myslím, že levice v kraji ještě posílí. A kdyby mě lidé nezvolili, budu pokračovat v komunální politice."
Lídři menších stran a hnutí zatím nejsou z nepříznivých preferencí příliš nervózní. Například Nezávislí demokraté by podle STEMu získali nyní jen 0,4 procenta hlasů.
Lídr Nezávislých demokratů v kraji Jana Wolfová řekla, že výzkumy nesleduje.
"Potkávám se v kraji s lidmi a mám od nich jiné informace. Získáme více než pět procent hlasů."

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - severni Morava a Slezsko

Klíč| krajské volby; Janek Alois; KDU

Alois Mach skončil u Zelených
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Kraj Plzeňský | strana: 1 | autor: JAROSLAV NEDVĚD

Plzeň - Před volbami, ve kterých se Strana zelených (SZ) může dostat do parlamentu, ji opustil Alois Mach z Plzně. Ten patřil k nejznámějším představitelům strany v regionu. Odchod Macha ze strany souvisí mimo jiné se spory, které vypukly, když se loni vyměnilo její vedení a nastoupil předseda Martin Bursík.
Zřejmě poslední kapkou, která o odchodu Aloise Macha ze SZ rozhodla byla skutečnost, že kvůli podezření ze spolupráce s někdejší Státní bezpečností přišel o funkci krajského volebního zmocněnce. Podezření ze spolupráce s StB přitom Mach vyvrátil. Vysvětlil, že v roce 1992 se objevil záznam o jeho údajné spolupráci s StB. "Bylo to omylem zapsáno v době, kdy mi bylo třináct let. To bylo vyvráceno. Dokonce to vyvrátil Petr Uhl, který se tím zabýval," řekl Alois Mach.
Proč tedy potom ze strany odešel? Nejdůležitější prý bylo, že se mu za odvolání z funkce zmocněnce neomluvil šéf krajské organizace SZ Miroslav Ryba. "Dotklo se to mé cti. Předseda se mi neomluvil a navíc prohlásil, že má o mě stejně pochybnosti. Proto jsem vystoupil. Už se tím nechci zabývat. Strana zelených teď hledá svoji tvář a já doufám, že najde tu správnou," uvedl Alois Mach.
Krajský šéf SZ Miroslav Ryba se nedomnívá, že by se měl omlouvat. "Rozhodnutí udělalo předsednictvo strany," argumentuje Miroslav Ryba. Tvrdí, že proti Machovi nic neměl a vážil se jeho práce.

Foto popis|

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - plzeňský kraj

Atomový zákon: novela odložena
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Jižní Čechy | strana: 3 | autor: Ludmila Mlsová

* Horká linka

Jihočeši žijící v místech, která stát vytipoval pro hlubinný sklad vyhořelého jaderného paliva, zůstávají dál v nejistotě. Poslanci totiž vrátili novelu atomového zákona k novému projednání zpátky do hospodářského výboru. Novela měla umožnit obcím a krajům účast na řízeních, při nichž se rozhoduje o budování úložišť radioaktivních odpadů na jejich území, a měla jim dát i právo veta. O nových kompenzacích obcí v okolí jaderných elektráren či o možnosti vyjadřovat se k atomovým stavbám tak bude hlasovat až příští Poslanecká sněmovna, která vzejde z červnových voleb. Lidé v Nadějkově na Táborsku i Lodhéřově na Jindřichohradecku doufají, že nová Sněmovna za účasti Strany zelených bude obcím víc nakloněna.
Může odkládání atomového zákona otupit pozornost obecních samospráv, které na svém území sklady použitého jaderného paliva odmítají?
Jaké náhrady by mohly vyvážit stavbu hlubinného skladu s jaderným odpadem? Má vůbec vyrůst na území jižních Čech takový sklad?
Své podepsané odpovědi s uvedením místa bydliště můžete posílat do dnešního poledne na mailovou adresu ludmila.mlsova@mfdnes.cz nebo zavolat dnes od 12.30 do 14 hodin na telefon 388 909 217. Zajímavé odpovědi zveřejníme v sobotním vydání.

Foto popis|

O autorovi| Ludmila Mlsová, redaktorka MF DNES

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jižní Čechy

Zelení neprotestují jen proto, že by je to bavilo
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: JANA DRÁPALOVÁ

Z VAŠICH DOPISŮ

Pan náměstek Jonáš má nejen krátkou paměť, ale záměrně neříká o zelených pravdu. Strana zelených byla totiž z politických stran první, která přišla ve svém volebním programu a následně i prosadila v zastupitelstvu, aby město Brno mělo svou vizi budoucího rozvoje a program, který se dnes jmenuje Strategie pro Brno.
V letech 1996 až 1998 jsem byla předsedkyní první koordinační skupiny, ve které pracovali zástupci významných odborů magistrátu. Zapojeny byly i vysoké školy, významné podniky a například i úřad práce a byly položeny základy pro dnešní strategický plán, jehož schválení zelení rovněž podpořili. Zelení mají také jasno, jaké Brno v budoucnu chtějí. Město, kde bude v rovnováze prosperita, kvalita prostředí, město nakloněné vzdělání a novým technologiím, kde občan bude víc, než politik.
Proto mne nepřekvapuje, že pan Jonáš, jehož představa o roli politika ve vedení města je zcela odlišná, se snaží dokázat, že zelení nikdy nic konstruktivního neudělali.
Naopak je mnoho věcí, které zelení prosadili nebo podporovali, například rekonstrukce městských parků, obnovu veřejných prostranství v centru města, vyčištění brněnské přehrady, stavbu hromadných garáží místo aut na ulicích, budování cyklistických stezek.
Fandí i dalším projektům, jako je výstavba kampusu Masarykovy univerzity v Bohunicích, projekt kliniky Mayo, regenerace a úspory tepla v bytových domech, revitalizace starých průmyslových areálů. Zelení neprotestují proto, že by je to bavilo. K těm konkrétním projektům, které kritizují, mají zcela racionální a konstruktivní připomínky.
I v případě nádraží mají alternativu a podporují modernizaci železnice s nádražím v centru. V Dolních Heršpicích, na zemědělské půdě v aktivní záplavové zóně, by se územní plán účelově měnit neměl ani kvůli švédskému investorovi, dokud nebude rozhodnuto o protipovodňové ochraně Brna i dalších obcí pod Brnem. Švédskému investorovi by Brno mohlo nabídnout některý ze starých průmyslových areálů nebo kasáren.
Osobní útoky místo konstruktivní diskuse zavedl na politickou scénu pan Jonáš, nikoli zelení.

O autorovi| JANA DRÁPALOVÁ, předsedkyně Klubu Strany zelených v Zastupitelstvu Brna a starostka MČ Nový Lískovec

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jižní Morava

Paroubek? To je předseda lidovců
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 5 | autor: PAVLA KUBÁLKOVÁ

Praha - Jiří Paroubek je předsedou strany KDU-ČSL, sociální demokraty vede Stanislav Gross a Miroslav Grebeníček je ministrem.
I tak odpovídali studenti maturitních ročníků středních škol. Pět týdnů před volbami se MF DNES zajímala, jak se studenti, kteří půjdou letos poprvé volit, orientují v politické situaci v České republice. Na anketu odpovídali maturanti gymnázia a odborného učiliště v Praze.

Studenti nejvíc znají ODS a ČSSD

Jaké politické strany maturanti znají? Drtivá většina z nich jmenovala Občanskou demokratickou stranu a Českou stranu sociálně demokratickou. Třetí nejčastěji jmenovaná byla Strana zelených, následovala KDU-ČSL a Komunistická strana Čech a Moravy.
Strany, jako jsou Unie svobody nebo Evropští demokraté, se v odpovědích objevovaly jen velmi zřídka. Některým z mladých se však nesmazatelně vryly do paměti i malé strany, které se zatím do parlamentu nedostaly. "Znám ODS, ČSSD, KSČM, Důchodce za životní jistoty a nebo Balbínovu poetickou stranu," napsal například osmnáctiletý student gymnázia Karel.
Jeho o rok starší spolužák Petr kromě již zmiňovaných vládnoucích stran napsal Stranu za lepší Moravu. "K volbám půjdu a volit budu právě Stranu za lepší Moravu. Aby se tam lidé měli dobře," zdůvodnil své rozhodnutí maturant. Bude mít však potíže, protože strana s takovým jménem do voleb nejde. Takže musí vzít zavděk jinými stranami: Helax - Ostrava se baví nebo Moravané. Problém však je, že ani jedna z nich nekandiduje v Praze, takže student bude muset asi vyrazit na Moravu.
Ještě větší problém měli studenti s vyjmenováním předsedů politických stran. Mirka Topolánka coby lídra ODS trefila většina z nich, problémy neměli ani s předsedy Strany zelených, KDU-ČSL a KSČM.
Nejvíc tápali v tom, kdo vede vládnoucí ČSSD. Nejčastěji se objevovala dvě jména: Jiří Paroubek a Stanislav Gross. Devatenáctiletá studentka učiliště sice vyjmenovala všechny větší politické strany, ale nemá úplně jasno v tom, kdo je vede. "Předsedou ODS je Ivan Langer, Jiří Paroubek vede KDU-ČSL a v čele KSČM stojí Jiří Dolejš," napsala do dotazníku.
Podle osmnáctiletého Honzy, maturanta pražského gymnázia, je zase předsedou ČSSD Cyril Svoboda.
Profesor střední odborné školy a učiliště na pražských Vinohradech Ivan Přichystal míní, že za neznalostí studentů je hlavně jejich nezájem. "Přitahují je úplně jiné věci. Kde si zakouřit, kam jít na pivo a kde se nejlépe pobavit. Jsou úplně jiní, než jsme byli my."

Nejznámější je Buzková, Rath a Jandák

Někteří maturanti posadili do ministerských křesel například Vladimíra Mlynáře, Ivana Langera, pražského primátora Pavla Béma, ale i Miroslava Grebeníčka či Františka Ringo Čecha. U ministryně školství Petry Buzkové se však nezmýlili. Totéž platilo ještě pro ministra kultury Vítězslava Jandáka a ministra zdravotnictví Davida Ratha.
Mnohem větším oříškem byl předseda Senátu - jméno Přemysla Sobotky nikomu nic neříkalo. Mnohem lépe dopadl Lubomír Zaorálek. Téměř všichni gymnazisté věděli, že je předsedou Sněmovny.
Sami studenti bez obalu přiznávají, že o politicích nemají velký přehled. "Už v nich ztrácím přehled. Někteří z nich navíc vůbec nejsou vidět," reagovala například devatenáctiletá Jana. Ve škole se však podrobnosti o jednotlivých stranách učit nechtějí. Podle nich stačí všeobecné informace o politické situaci v zemi.
Ministryně školství Petra Buzková si myslí, že by studenti měli být schopni rozlišovat základní ideové a politické směry. "Výuka se liší a bude lišit podle jednotlivých typů škol. To pokládám za základní znalost, kterou musí maturanti vědět," uvedla.
Učitelé však mají jasno: škola musí být za každých okolností apolitická. "Studenti musí vědět, že nemohou věřit všemu, co strany před volbami slibují. Základem jsou však znalosti o tom, jak stát funguje nebo systém voleb u nás," řekl učitel Pavel Hrstka z gymnázia v Otrokovicích.

Foto popis| POLITICI VE ŠKOLÁCH. Politici si uvědomují, že návštěvami škol mohou ovlivnit mladé nebo budoucí voliče. Všichni však jednoznačně tvrdí, že nejde o politickou agitaci.
Foto autor| FOTO: MAFA

Záhada jedné maturitní otázky o hodné ČSSD
Mladá fronta DNES 
28.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 5 | autor: JANA BLAŽKOVÁ

Praha - Je to záhada. Experti ministerstva školství chtěli po letošních maturantech, aby ve státních testech na jednu z otázek odpověděli, že jen ČSSD se stará i o lidi v nouzi. Jak na to přišli, není jasné. Ministerstvo se odvolává na učebnici, kde se však podle zjištění MF DNES nic takového nepíše. Není v ní ani zmínka o žádné české politické straně.
Otázka schválená ministerstvem školství, v jehož čele stojí Petra Buzková z ČSSD, přitom připomínala předvolební agitku. Mladí lidé, kteří jdou poprvé k volbám, odpovídali při maturitách nanečisto na tuto úlohu: "Úkolem státu je zabezpečit přijatelné existenční minimum pro nejchudší vrstvy. Pomocí daní odčerpává stát vyšším příjmovým skupinám finanční prostředky, které pak prostřednictvím státního rozpočtu přerozděluje. Která z politických stran má k těmto myšlenkám nejblíže?"
Na výběr studenti dostali ČSSD, Stranu zelených, již neexistující Křesťanskodemokratickou stranu a ODS. Správná odpověď přitom měla znít ČSSD. "Je to nesmysl. Tuhle zásadu dnes dodržují všechny strany. S ideou sociálního státu dokonce jako první začal v Německu konzervativec Otto von Bismarck," podotýká historik Petr Čornej z pražské pedagogické fakulty.
Totéž vyplývá i z učebnice Politologie autora Romana Davida, na niž se tvůrci testů odvolávají. Citovaný úryvek je z kapitoly s názvem Sociální stát a o sociálních demokratech se tu vůbec nepíše. Naopak kniha zdůrazňuje, že postarat se i o nejchudší lidi vnímají jako svou povinnost všechny evropské státy a politici.
Jak tedy odborníci z ministerstva školství přišli před volbami na to, že to dělá jen sociální demokracie? "Ta otázka samozřejmě má autora, ale jeho jméno vám říkat nebudu," řekl Martin Chvál, ředitel ústavu, který testy zpracoval.
Že je otázka špatná, už připouští i ministryně školství Petra Buzková. "Ta otázka nemá jasnou odpověď," uznává. Pro maturanty, kteří názor, že nejhodnější je ČSSD, nezastávají, má jednu dobrou zprávu: příště už se prý nic takového v testech neobjeví.

O autorovi| JANA BLAŽKOVÁ, s přispěním Pavly Kubálkové

Klíč| Státní rozpočet; KDU

Jak politici přicházejí o výsady? Neradi
Hospodářské noviny 
28.4.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: Jindřich Šídlo

NABÍDKA A POPTÁVKA PODLE HN

PRAHA, 28. 4. 2006

Už za pár dní, přesně 9. května odpoledne, zažije možná politická kultura největší změnu v historii České republiky.
V ten den poslanci rozhodnou, jestli si zruší takzvanou doživotní imunitu - zřejmě nejpozoruhodnější výsadu, kterou sami sobě před více než třinácti lety při schvalování ústavy udělili.
Slovo >možná< v úvodní větě je namístě - a nejen proto, že by rozhodnutí sněmovny museli třípětinovou většinou potvrdit ještě senátoři. >Opravdu si netroufám předpovídat, jak to dopadne,< říká předseda sněmovny Lubomír Zaorálek (ČSSD). >Vždycky, když jsem tvrdil, že něco takového určitě projde, jsem se mýlil,< vysvětluje.
Jeho slova znějí na první pohled až příliš pesimisticky: kdo z poslanců by si tři týdny před volbami dovolil hlasovat proti zrušení i v evropském měřítku zcela výjimečného privilegia?
Důvody pro skepsi jsou ovšem podloženy dlouhou zkušeností: všechny pokusy zúžit trestní imunitu (tedy změnit pravidlo, podle kterého nemůže být člen parlamentu pro svůj čin už nikdy stíhán, pokud ho kolegové jednou odmítnou vydat) zatím zkrachovaly.
I tentokrát se může historie opakovat - například proto, že s návrhem, aby se imunita omezila jen na dobu poslaneckého mandátu, přišli krátce před volbami >sólo< lidovci. >I to je klidně možné,< připouští Lubomír Zaorálek.
Debatu o výhodách politiků totiž v parlamentu už dlouho ovládá zvláštní logika: jen málokdo z politiků je ochoten všechna svá privilegia, která podle průzkumů voliče neobyčejně iritují, otevřeně hájit.
Jenže: Omezit imunitu? Pročistit neprůhledný systém platů a náhrad? Nebo odebrat ministrům majáčky, které umožňují porušování dopravních předpisů? Takové návrhy pravidelně končí pod stolem, odmítané jako >populistická gesta< a >nesystémová řešení<.
Možná nechtěně, ale nejpřesněji zavedenou praxi ilustrovala v debatě nad lidoveckým návrhem poslankyně ODS Eva Dundáčková: nejdřív prohlásila, že o takové věci není moudré debatovat před volbami - a vzápětí navrhla absolutní zrušení imunity.

Pokračování na str. 3

I V NOVÉ SNĚMOVNĚ SE BUDE MLUVIT O VÝSADÁCH POLITIKŮ
Dokončení ze str. 1

Ovšem pozor: brát něco takového jako předvolební slib celé ODS také není možné: >Každý náš zákonodárce může mít v této věci individuální názor, stejně jako v případě registrovaného partnerství či potratů,< říká stínový ministr spravedlnosti za ODS Jiří Pospíšil.
>Mluvit o úplném zrušení imunity je trochu populistické, na druhou stranu chápu, že to může voličům oprávněně vadit. Ale není to zásadní společenský problém jako například daně,< míní Pospíšil.
A v tom to možná celé je. Úplně jinak o výhodách politiků uvažoval Pospíšilův vrstevník, bývalý slovenský ministr spravedlnosti Daniel Lipšic. Loni slovenským poslancům navrhl, aby se imunity zcela zřekli a ponechali si ji pouze pro projevy v parlamentu.
>Pro mě je to zásadní věc rovnosti před zákonem,< řekl Lipšic, třiatřicetiletý absolvent Harvardu Hospodářským novinám letos v lednu. >Je to jako mezi sourozenci. Dítě je ochotno přijmout trest, pokud ovšem ví, že bratr či sestra budou ve stejné situaci potrestáni podle stejných pravidel.<
Rychle ale zpátky na zem: ani Lipšic v parlamentu nepochodil. Slovenští poslanci si dokonce naopak svou imunitu rozšířili z trestných činů i na přestupky.

Nikdo nás nešikanuje

Pro objektivitu je ale třeba říct, že i čeští poslanci v uplynulých čtyřech letech udělali krok vpřed. V roce 2003 si zúžili tzv. přestupkovou imunitu, a tak si dnes už mohou vybrat, jestli je jako za starých časů bude za řízení pod vlivem alkoholu či stavbu garáže načerno trestat mandátový a imunitní výbor nebo se vydají do rukou úřadů jako každý normální smrtelník.
Výsledek je jednoznačný: obavy z >politické šikany<, kvůli níž byla kdysi imunita zavedena, se nepotvrdily. Za dva roky se na imunitní výbor obrátil jediný poslanec. Ostatní svůj případ raději řešili >běžnou cestou< - patrně neměli pocit, že je někdo popotahuje jen kvůli jejich politickému názoru.
Pohled do programů hlavních stran dává solidní naději, že přestupková imunita bude brzo zrušena úplně - a pokud neprojde teď lidovecký návrh na zúžení imunity trestní, to téma se otevře brzy po volbách znovu.
Složitější to zřejmě bude s dalšími výsadami. Kupříkladu neprůhledným systémem platů a náhrad, které si brzy zvykne využívat téměř každý nováček ve sněmovně. Naposledy měli poslanci šanci vzdát se dvouapůlnásobku diet při zahraničních cestách, jízdného zdarma ve všech vlacích a autobusech či volných letenek po Česku loni v létě: jediným výsledkem bylo ale nakonec zrušení pouze souběhu cestovních náhrad a předplacené karty na benzín u některých parlamentních funkcionářů.

Pracuji pro vás. Z cesty!

A téměř jistě z českých silnic nezmizí vládní limuzíny řítící se s modrým majáčkem na střeše kdykoliv a kamkoliv.
Tento dopravní zvyk, převzatý z éry komunistických šestsettřináctek, přežil všechny argumenty proti i karamboly, které vládní šoféři krytí majáčkem způsobili.
Už před pěti lety si přitom tehdejší Zemanova vláda nechala zpracovat studii, jak jsou na tom s majáčky jejich zahraniční kolegové. A co se ministři dozvěděli? >Vybavení politiků majáčky není ve světě obvyklé. Jistou výjimku tvoří Německo. Majáčky se vůbec nepoužívají například v Rakousku, Norsku, Dánsku, Finsku, Španělsku či Británii.<
Ani zahraniční inspirace ale na místní politické špičky neplatí. Premiér Jiří Paroubek si majáček oblíbil stejně jako jeho předchůdci. Jeho vyzyvatel Mirek Topolánek opatrně mluví o tom, že by se možná bez majáku obešel, premiér si to ale představit nedovede.
>Pracuju šestnáct osmnáct hodin ve prospěch občanů této země. A samozřejmě se tu a tam stane, že někam pospíchám. To není zhovadilá potřeba, že bych byl nějaký kapitalista, který potřebuje zvýšit svůj firemní profit,< řekl Paroubek loni v červenci MF DNES.

***

Poslanci a imunita
Realita
Poslanci a senátoři mají zajištěnu doživotní imunitu -pokud je komora odmítne vydat ke stíhání, zaručuje jim to v daném případě beztrestnost.
V případě přestupků si mohou zákonodárci vybrat, zda je potrestá příslušný civilní úřad, nebo mandátový a imunitní výbor komory.
Ministři a vysocí parlamentní funkcionáři mohou na svých autech používat modrý majáček, který jejich řidičům dává právo porušovat libovolně dopravní předpisy.
ODS
Strana nemá k problematice jednoznačný postoj.

ČSSD
Každý kandidát musí podepsat etický kodex, v němž se zavazuje, že podpoří každý návrh směřující k "přiměřenému omezení imunity* a k úplnému zrušení přestupkové imunity.

KSČM
Strana se k problematice ve svém programu nevyjadřuje.

KDU-ČSL
Omezit trestní imunitu na dobu mandátu a úplně zrušit přestupkovou imunitu.

Zelení
Úplně zrušit trestní i přestupkovou imunitu kromě případů, kdy by se vztahovala na projevy ve sněmovně.

O autorovi| Jindřich Šídlo, www.ihned.cz/sidlo

Je na čase splácet dluh
Hospodářské noviny 
28.4.2006 | rubrika: Z domova | strana: 3 | autor: Petr Fischer

PORTRÉT

JINÍ LIDÉ - JINÁ ZEMĚ

PRAHA, 28. 4. 2006

Řítíme se z Prahy výpadovkou na Brno zavěšeni na stříbrnou škodu Strany zelených. >Jezdíme na 100% biopaliva,< hlásá nápis na dveřích. Řidič, písničkář a fejetonista Jiří Dědeček, spěchá na Vysočinu v nezvyklé roli volebního lídra.
>Na mítinky chodí tak třicet lidí, občas i deset. Ale my jsme strana pro přemýšlivé lidi, nechceme dělat estrády. Sázíme na rozum, na klidné vysvětlování,< říká Dědeček v kavárně na náměstí v Průhonicích. Do politiky ho přivedla náhoda: potkal předsedu zelených Martina Bursíka a řekl mu, že když bude chtít pomoci, udělá co může. Pár týdnů na to byl Dědeček v čele kandidátky na Vysočině, kde Bursík >cítil problémy<.
Bursíkova osobnost byla důležitým motivem, proč zpěvák protestsongů a sarkastický glosátor nabídku přijal. Zelené Dědeček podporoval i dřív (dvakrát je volil), ale >saint-justovské< tendence tehdejšího vedení Jakuba Patočky ho prý děsily. >Martin Bursík je Mirek Dušín, ani s tím bytem, který na něj vytáhli, jim to nevyšlo,< říká Dědeček a připouští, že zelení můžou vypadat jako strana jednoho muže.
A proč vlastně zelení? >Je to strana, která myslí na budoucnost, a nejen na to, co bude za čtyři roky,< argumentuje vysočinský lídr a srkaje z šálku čaje (pochopitelně zeleného), vzpomíná na svou diplomovou práci o společenském dopadu science-fiction. >My jsme předběhli i představy lidí jako Huxley, Orwell nebo Zamjatin.<
Pro vstup do politiky měl Dědeček i osobní důvody. >Celý život jsem jako Karel Gott myslel jen na sebe a svůj úspěch, možná je na čase začít splácet dluh.<
Pokud se dostane do parlamentu, chtěl by Jiří Dědeček působit v kulturním výboru, i když je to >titěrná a občas zbytečná práce<. Jeho hlavním cílem je změnit pohled české společnosti na kulturu (chce k tomu využít i nové funkce předsedy českého PEN klubu), který je zkreslený od dob, co letělo údajně Klausovo heslo >když se maluje, musí se knihovna vystěhovat na balkón<. >Souhlasím, ale nějak jsme zapomněli tu knihovnu nastěhovat zpátky.<
Dědečkova vize se podobá tomu, co pro kulturu ve Francii zařídil ministr Jacques Lang. Písničkářpolitik by také rád vysvětlil podnikatelům, že je dobré dát peníze i na amatérské divadlo, nejen fotbal. >Daňové asignace určitě pomůžou, ale bez změny chápání kultury se nic nezmění.<
Vysočinské voliče ale zajímají úplně jiné věci, chtějí vědět, co zelení provedou s nezaměstnaností, byrokracií, jak to bude dál s jadernou energií. Pro připomenutí: v kraji jsou Dukovany, v Dolní Rožínce u Ždáru nad Sázavou se znovu těží uran, uvažuje se o skládce jaderného odpadu.
>Jedni se jádra bojí, druhým by stačila slušná finanční kompenzace, já jim říkám, že my jádro rozhodně dál podporovat nebudem. Leda až se po sobě naučíme uklízet. <
Slabší stránkou Jiřího Dědečka jsou politicko-strategické úvahy, nepouští se do nich. Byl ale překvapen, když Martin Bursík v televizi naznačil, že sociální demokracie je pro zelené přijatelnější než ODS. >Seděl jsem ve výboru akce Zrušme komunisty s Mirkem Topolánkem, kupodivu na mě působil jako úplně normální člověk.<

***

JIŘÍ DĚDEČEK (nestraník za Stranu zelených)
Věk: 53 let
Vzdělání: vystudoval FF UK a FAMU
Zaměstnání: básník, písničkář,
překladatel
Rodinné poměry: ženatý, má dvě dcery

Foto popis|

O autorovi| Petr Fischer, www.ihned.cz/fischer

Z VOLEBNÍCH PROGRAMŮ
Lidové noviny 
28.4.2006 | rubrika: Volební debata | strana: 6

* Jaký recept na daně strany nabízejí?

ODS navrhuje takzvanou rovnou daň ve výši 15 procent pro každého. Tedy snížit 19procentní DPH a zrušit sníženou 5procentní sazbu této daně. Chce prosadit v EU nulovou sazbu DPH na potraviny a léky. Některé daně hodlá úplně zrušit, například darovací, dědické, z převodu nemovitostí, z kapitálových příjmů a z úroků. Negativní dopad změny sazeb navrhuje řešit jednorázovým zvýšením důchodů o tisíc korun.

ČSSD neplánuje změny sazeb DPH, základní potraviny, léky, zdravotnické potřeby, dětské knihy a teplo chce udržet v sazbě pět procent. Chce prosadit snížení daně z příjmu právnických osob na dvacet procent (nyní 24procent). Dále rozšíření a zjednodušení využití paušální daně pro živnostníky. A snížit celkovou daňovou kvótu, tedy poměr výnosu daní, cel, sociálního a zdravotního pojistného k HDP, k 37 procentům HDP (loni 38,7 procenta).

Lidovci chtějí od roku 2007 snížit základní sazbu DPH z 19 na 18 procent a postupně zvyšovat sníženou pětiprocentní sazbu na devět procent v roce 2010. Chtějí snížit daně z příjmu zejména pro rodiny s dětmi a také z příjmu právnických osob na 19 procent. Možností má být i odečítání částky na osobu, manželku a rodinu s dětmi. Za každé dítě má být sleva na dani. Zrušit navrhují daň z nemovitosti odváděnou ze zemědělské půdy.

Zelení chtějí přesunout zdanění lidské práce k většímu zdanění energií (elektřina, uhlí, zemní plyn). Základem je takzvaná ekologická daňová reforma, která spočívá v přesunu přímé daňové zátěže na nepřímé daně. Chtějí snížit odvody na sociální a zdravotní pojištění i daňové zátěže fyzických osob a zrušit minimální daně živnostníků.

Stát je jak rakovina. A za daně nedává lidem dost
Lidové noviny 
28.4.2006 | rubrika: Volební debata | strana: 6 | autor: maš

PRAHA Že by se politici v průběhu "daňové debaty" pohádali? Kdepak, tak vyhrocená diskuse nebyla. Přesto si některá témata vysloužila "oči v sloup", nesouhlasné kroucení hlavou či vzteklé mávání rukou.
Asi největší emoce vyvolalo téma, zda stát dává svým občanům za peníze, které mu odvádějí na daních, dost. Z publika se hned ozvaly nesouhlasné výkřiky. "Služby, které stát dává, nejsou dostatečné," tvrdila divačka - podnikatelka. Petr Pávek za Stranu zelených souhlasně pokyvoval.
Do vlastních koaličních řad se pak trefil i lidovec Jaromír Talíř, když potvrdil, že služby státu jsou nedostatečné. "Vládní síly si totiž prosadí, co chtějí," řekl. Jediný, kdo nepřipustil kritiku, byl vicepremiér Havel. "Česko roste nejvíce za poslední roky, je na tom velmi dobře ve školství, zdravotnictví," citoval ze statistik. Že neodpovídá na dotaz diváků, vůbec zřejmě nepostřehl. Řešení dalšího problému, zda stát bude zkoumat příjemce sociálních dávek, se chytli všichni diskutující. "To už se přece dělá, ale systém je špatný. Když někdo jezdí pro dávky mercedesem, tak to asi není v pořádku," konstatoval Topolánek. Petr Pávek zase připomněl, že obce nemají většího "nepřítele" než ministerstvo práce. Třeba jen kvůli tomu, jak komplikuje podporu veřejně prospěšných prací.
Kritiku si vládní koalice vysloužila i za (ne)podporu živnostníků. Diváci se shodli, že žádná neexistuje a Pávek tvrdil, že se spíš jedná o šikanu ze strany státu.

***

KOMU DÁT HLAS?

Seriál veřejných voleních debat Lidových novin a sdružení Agira CE se špičkami české politiky pokračuje 22. května ZDRAVOTNICTVÍ Místo konání Divadlo Archa (Na Poříčí 26, Praha 1) od 19. 00 hodin.
Vstupné 40 Kč, s inzerátem LN zdarma

Více informací naleznete na o debatách a podrobné www.lidovky.cz/domov informace o volbách 2006 na www.komudathlas.cz

Klíč| Talíř Jaromír; KDU

1. máj ve znamení kampaně
Právo 
28.4.2006 | rubrika: Plzeňský kraj | strana: 12 | autor: Václav Kozák

Politici využijí prodloužený víkend k zahájení lovu voličů v ulicích

Tradiční prvomájové akce v ulicích a v přírodě naplánovaly politické strany v kraji na nadcházející prodloužený víkend. Opět se chystá pečení buřtů, muzika i projevy, letos jako start ostré pouliční kampaně před volbami do Sněmovny.
"Bude to takový předstart," upřesňuje manažerka regionální ODS Gabriela Valentová. Občanští demokraté jako každý rok prvního května vyrážejí z plzeňské Doubravky pěšky na Chlum, kde od 14 hodin rozjedou pod rozhlednou program s táborákem, soutěžemi a muzikou. "Oficiální zahájení kampaně je pak v plánu 3. května," dodává Valentová.
Sociální demokraté se také už tradičně na dva dny usadí na břehu Šídloveckého rybníka na Lochotíně, i tam bude znít muzika.
"V neděli se bude stavět májka, péct buřty, bude hrát živá hudba, pondělí pak proběhne jako dětský den se soutěžemi," popisuje Irena Čelakovská z krajského výboru ČSSD. Nedělní program startuje v poledne a končí o půlnoci, dětský den bude probíhat od 14 hodin do 17.30.
Na akcích se představí regionální politici a krajští lídři, strany se budou muset obejít bez podpory velkých jmen. "Všichni mají program ve svých krajích," doplňuje Čelakovská.
Komunistům bude patřit v pondělí zhruba hodinu od půl desáté dopoledne opět prostor U Branky, kde bude hrát dechovka a s projevy se představí europoslanec Jiří Maštálka nebo kandidátky do parlamentu Ivana Levá a Jana Bystřická. Menší akce proběhnou i mimo Plzeň. "Oslavu organizujeme v každém okrese," říká krajská zastupitelka KSČM Zdeňka Hornofová.
Zelení nechystají žádné oslavy, ale budou pokračovat v petiční akci proti dovozu odpadů. V sobotu mezi 10. a 16. hodinou budou sbírat podpisy v centru Klatov. Kontaktní kampaň zelených v Plzeňském kraji by příští týden mělo přijet podpořit stranické auto na bio pohon.
Lidovci oslaví Svátek práce hromadně v Praze na Letné spolu s Konfederací politických vězňů. "Hned poté od 2. května zahajujeme v kraji masivnější kontaktní kampaň přímo v ulicích," doplnil krajský tajemník KDU-ČSL Martin Kopáček

Regionální mutace| Právo - Plzeňský kraj

Klíč| Kopáček Martin; KDU

Rostoucí preference rozklížily zelené
Právo 
28.4.2006 | rubrika: Plzeňský kraj | strana: 12 | autor: Václav Kozák

Regionální vedení strany opouštějí kvůli rozporům dlouholetí tahouni

Dlouhá léta vedli a táhli skomírající Stranu zelených v Plzeňském kraji, teď, když partaj budí zájem, jsou na odchodu. Alois Mach a Oldřich Lukáš tvrdí, že se jich současné krajské vedení zbavuje.
Mach měl být letos krajským volebním zmocněncem strany, dokonce připravoval kandidátku, pak byl ale z funkce odvolán. Vzápětí se rozhodl ze strany odejít. Lukáš rezignaci zvažuje. "Je to po řadě podrazů a nečestností od lidí, kteří se do vedení dostali poměrně nedávno," tvrdí oba.
Macha strana stáhla z pozice volebního datum) zmocněnce údajně kvůli tomu, že před lety neprošel lustrací. I když později dokázal, že šlo o omyl, a získal čisté lustrační osvědčení. "Já si vážím jeho i jeho práce, z ničeho ho neobviňuji, ale nechtěli jsme, aby se v tom začal někdo šťourat," říká současný krajský šéf zelených Miroslav Ryba.
Důvodem však spíš může být nový směr, který strana nabrala. Mach i Lukáš uznávali staré vedení ještě před nástupem Martina Bursíka. "Dosud nebyl problém, ale nárůst preferencí přinesl zlom. Někteří lidé v regionu zjistili, že mají šanci dostat se na vysoké pozice na kandidátce, postavili se za současný směr a lidi s jiným názorem mezi sebou nechtějí. Lustrační osvědčení byla jen záminka," míní Lukáš.
I Ryba uznává rozkol. "Někteří lidé z křídla, které nebylo pro Bursíka, asi neunesli, že teď jde strana nahoru," říká. Podobně mluví i krajský lídr zelených Eva Tylová.
"Ve straně je skupina lidí, která nesouhlasila se změnou. Přesto tito lidé zůstali, ale teď se cítí dotčení nebo uražení, že nejsou na volitelném místě kandidátky, a pomlouvají," tvrdí Tylová. Macha ale obhajuje.
"On mezi ně nepatří. Vážím si ho, má ke straně kladný vztah. Nemluvila jsem s ním, ale v té situaci kolem lustračního osvědčení hrála nejspíš velkou roli špatná komunikace několika lidí. Mrzí mě, jak to dopadlo," dodává Eva Tylová.

Regionální mutace| Právo - Plzeňský kraj

... a také o hvězdách
Haló noviny 
28.4.2006 | rubrika: Převážně nevážně | strana: 6 | autor: Jan KADLEC

FEJETON

Poslyšte, nezdá se vám, že letošní Velikonoce dodržely tradici a přinesly do našich končin skutečné jaro? Se vším všudy? S čistým vzduchem, který tu a tam kazí jen zápach z hořících německých odpadků? A hlavně s nebývalým množstvím jarní zeleně? To tak postávám na balkonu našeho 3+1 na sídlišti Hodkovičky a mezerou mezi dvěma bloky činžáků na protější straně ulice se dívám na zalesněnou stráň. Ještě před několika dny to byl temný, ponurý masiv, ale dnes je už projasněn velkými zelenými květy. Zazelenala se i tráva před naším panelákem, přímo pod okny obýváku nám rozkvetly pampelišky a na zahrádkách v ulici Na Lysinách září zlatý déšť.
Leč i to je stále málo. S přišedším jarem vtáhla zelená barva i na naši předvolební politickou scénu. Samozřejmě mám na mysli razantní nástup Strany zelených i osobně jejího předsedy Martina Bursíka do předvolebního klání. Političtí komentátoři a věštci se zatím jen dohadují, kterou dosavadní barvu ta zelená po volbách doplní. Oranžovou růži ČSSD, nebo modrého ptáka ODS? Jistá je zatím jediná věc. Že totiž Strana zelených neporušila tradiční mrav české politické scény v její polistopadové podobě a umožnila nedůvěřivcům pokládat otázky, týkající se například bývalých sládkovců na zelené kandidátce, jakož i nařčení předsedy Bursíka z podvodu a korupce při koupi domu na pražské Malé Straně. Řekl bych, že na začátek toho zelení přinesli do předvolebního mariáše dost. Uvidíme, jaké vytasí trumfy.
Velké dny prožíval před Velikonocemi náš pan ministr zahraničí Cyril Svoboda. Mám někdy dojem, že ve skrytu duše vidí pan ministr jako svého osobního nepřítele Fidela Castra. A teď se mu konečně mohl postavit tváří v tvář. Kubánská vláda totiž obvinila českého diplomata v Havaně Stanislava Kázeckého z podvratné činnosti a vyhostila ho. Svobodovo ministerstvo reagovalo okamžitě tím, že neprodloužilo vízum jednomu kubánskému diplomatovi v Praze, takže dotyčný musel sbalit kufry. Navíc bude česká vláda nutit Evropskou unii, aby ve své politice vůči Kubě přitvrdila. Celou záležitost krásně ilustrovala fotka, zveřejněná v Blesku. Vedle sedícího vyhoštěnce Kázeckého stojí před mikrofonem zjevně rozezlený pan ministr Svoboda s pravicí výhrůžně sevřenou v pěst. Soudím, že ten snímek by velice potěšil bývalého kubánského diktátora Batistu, a dost možná, že panu ministrovi přinese pár kladných bodů u šéfů v Bílém domě. Leč pozor, pane ministře! Fidel Castro je tvrdý a zkušený bojovník.
Teď ale raději o něčem jiném. V pondělí o pomlázce jsem při čekání na večeři začal z dlouhé chvíle listovat v 15. čísle týdeníku Vlasta, oblíbeném časopise své choti. Prošel jsem pozorně celý výtisk a nakonec jsem velice, ale velice zalitoval, že jsem tak neučinil o týden dříve. Tu Vlastu jsme tehdy už doma měli. O co jde? Jde o to, že v tomto čísle vyhlašují časopisy Vlasta, Story, Květy, Překvapení a Ring společně velkou anketu >Hvězda hvězd 2006<. Má lítost pramení z toho, že výsledek čtenářského hlasování, tudíž i Hvězda hvězd budou slavnostně vyhlášeny už v úterý 25. dubna na galaparty, kde Hvězda hvězd dostane nádhernou bronzovou sochu mimozemšťana Hvězdoslava z dílny sochaře Jaroslava Róny. Ovšem dnešní číslo naší přílohy vychází až v pátek 28. dubna, tedy s křížkem po funuse, protože tím pádem moje dnešní povídání už nebude v žádném případě schopno vaše případné hlasování ovlivnit.
V uvedeném čísle Vlasty je totiž spolu s vyhlášením ankety zveřejněno 90 barevných portrétů kandidátů na tento čestný titul a já mám k tomu barevnému tablu několik poznámek. Především pak tu, že ten početný houfec hvězdných kandidátů byl vybírán někým, kdo zřejmě nejvíce cení tu část českého současného umění, pohybující se na televizních obrazovkách v podání nejrůznějších bavičů, zpěváků a moderátorů. Velké úctě se u něho těší i vrcholná díla českého kapitalistického realismu VyVolení či pořad Můžu u vás přespat?
Podle toho seznamu kandidátů by se totiž Hvězdou hvězd mohl stát i vítěz prvního kola VyVolených, dnes milionář Vladko Dobrovodský či moderátorka VyVolených Tereza Pergnerová. Když toto mé povídání četl můj nejlepší přítel, rovněž starobní důchodce Josef, nutil mě, abych místo slova moderátorka použil slovo >kecalka<. Pepík si totiž vzal do hlavy, že některá běžně používaná cizí slova nahradí českými výrazy. No a v případě slov moderátor a moderátorka vymyslel Pepík výrazy kecálek a kecalka. Mám svého kamaráda rád, vážím si ho, ale tentokrát jsem mu raději nevyhověl.
Z dalších kandidátů na titul Hvězda hvězd možno uvést Dalibora Gondíka i jeho sestru Adélu, Vlastu Horvátha, Sámera Issu, Jiřího Mádla, Petra Novotného či Waldemara Matušku, který se rovněž do seznamu kandidátů nějakým záhadným způsobem dostal. Je tu i několik fotbalistů - Milan Baroš, Jan Koller, Pavel Nedvěd a Tomáš Rosický. Nepochopil jsem ovšem, proč byl opomenut vynikající reprezentant Karel Poborský. Možná proto, že dnes nehraje ani v Anglii, ani v Itálii či v Německu, ale v Českých Budějovicích. A co oficiálně vyhlášený nejlepší brankář světa Petr Čech? To přece nemůže být omyl nebo přehlédnutí. Že by se snad bralo v úvahu, že Čech dosud veřejně neoznámil své předvolební sympatie k ODS?
Autoři seznamu zřejmě zanevřeli i na postarší generaci divadelních a filmových umělců. V seznamu je například mladičký Ondřej Brzobohatý, leč jeho otec Radek tu chybí. A to je přece stále nějaký pan herec. Nejtrapnější je ovšem zjištění, že naše země dnes nemá žádného spisovatele, který by byl hoden titulu Hvězda hvězd. V seznamu jsem našel jen Zdeňka Svěráka. A básník veškerý žádný. Totéž platí o pěvcích, kteří své umění zasvětili operní hudbě. Podle seznamu kandidátů jako by v Čechách úplně vymřeli. A přece jsme nedávno dva z nich viděli - a dokonce v televizi. Evu Urbanovou, která zpívá i v Metropolitní opeře, a Štefana Margitu, jenž si zase dovoluje účinkovat v La Scale. U nás jsou ale zřejmě dobří jen pro Krampolův pořad Nikdo není dokonalý.
Počet sesmolených řádků ale velí STOP! Skončeme tedy teskným povzdechem a na shledanou za týden.

Foto popis| KRESBA - Petr VANĚK

Klíč| Svoboda Cyril

Jedině my!
MF plus 
28.4.2006 | rubrika: Téma čísla - Politika na papíře | strana: 24 | autor: DAVID KLIMEŠ

To není jen poněkud arogantní heslo ministrany ED-SNK, ale docela dobře vystihuje i předvolební tiskovou záplavu, která se ze stranických sekretariátů valí do každé domácnosti.

Z přetékajících schránek nevykukuje na letácích zlevněná hořčice a brambory, ale Jiří Paroubek či Mirek Topolánek. Je známou pravdou, že kreativní počínání stran před volbami zasluhuje minimální pozornost. Přesto se v populismem potisknutém papíru často skrývají peníze občanů ČR, které přes státní rozpočet plují do stranických pokladen. Co nám tedy Paroubek, Topolánek, Kalousek, Filip a Bursík chystají za 300 milionů proinzerovaných peněz pro letní volby?

V OBZVLÁŠŤ DOBRÉ NÁLADĚ

Zkusme se vcítit do uvědomělého voliče, který chce mít patřičný přehled o stranických vizích a nemůže celý den prosedět u internetu.
Paradoxy oplývají komunisté. Jejich sídlo se nachází v ulici Politických vězňů. Zhruba vprostřed se třepotají zaprášené vlaječky s komunistickým logem. Dům sice působí měšťanským majestátem konce předminulého století, uvnitř ale panuje pravověrná komunistická atmosféra. Železná konstrukce ukrývá vrátného, který hned ochotně nabízí předvolební výtvory KSČM. U vratkého stojánku ale skoro nic není. Naštěstí se mi podaří ukořistit poslední vystavený volební program "Máme řešení". Bodrý vrátný se mému povzdechu nad úpadkem komunistické agitace jen usměje a odkazuje mne na stranický tisk Haló noviny. Pak se zarazí a podezřívavě se optá: "Nebo snad Haló noviny nesledujete?" Místo odpovědi raději z šedivého průjezdu s tovární vrátnicí a obrovskou závorou spěšně odcházím.
Z ukořistěných materiálů je zřejmé, že grafické zpracování se zde zaseklo v dobách slávy Rudého práva. Na nijakém letáku mě "PR KSČM a OV KSČM" lákají na oslavu Mezinárodního dne dětí s komunistickými politiky a "řadou překvapení". Zpravodaj delegace KSČM v Evropském parlamentu "Evropa zleva" sice není přímo předvolební agitací, ale voličovi mnohé napoví o tom, zda hodit, či nehodit rudý lístek do volební urny. Předseda Vojtěch Filip si v Bruselu postěžoval na vlnu antikomunismu v ČR. Není ale vše ztraceno, neboť komunisté mají "velmi dobré vztahy s Komunistickou stranou Slovenska, Komunistickou stranou Ruské federace, Komunistickou stranou Číny". Amatérské rozostřené fotografie komunistického zpravodaje se honosí podtitulky typu "Věra Flasarová v obzvlášť dobré náladě"... Pokud nepředpojatý občan sáhne po volebním programu, vykoukne na něj mnohoslibně znějící heslo "Máme jiné řešení". Co platí na "pravicovou demontáž" sociálních jistot? Třeba státní vlastnictví či vyhlášení moratoria na přímý i nepřímý prodej půdy cizincům nejméně na 15 let. Komunisté si sice dávají pozor, aby předvolební materiály neodradily váhající nemarxistické levicové voliče, celkové vyznění však potvrzuje jejich ústřední krédo: "Za základní příčinu stupňujících se problémů světa i naší společnosti považuje KSČM kapitalismus."

IT'S LEGAL TO BE A LOSER

Pokud patříte mezi někdejší voliče Čtyřkoalice, nyní musíte její pohrobky hledat na různých adresách. Přístup US-DEU k volební kampani je typický.
Zatímco minulý týden už všechny strany (včetně neparlamentních) měly našlápnutou celorepublikovou kampaň, unionisté se k pokusu o sebepropagaci dostali až tento víkend. Za to je zkritizoval v LN i zakladatel US Jan Ruml: "Proto jsem tak rozpačitý!
Protože žádná kampaň není." Pokud by se drzý občan přeci jen cítil oprávněn se vládní strany dva měsíce před volbami zeptat na jejich předvolební materiály, dostalo by se mu od unionistické pracovnice na ústředí lakonické odpovědi: "Lituji, nic nemáme.
Kampaň jsme ještě nespustili. Až tento víkend." Podivné. Uprostřed volebního období předseda Pavel Němec oblepil republiku s billboardy, na kterých sliboval více peněz pro vysoké školy, chvíli před volbami se činí neviditelným. Pokud se zoufalý občan chtěl alespoň něco dozvědět na internetu, pobavila ho sebevědomá flash animace s usměvavým předsedou Němcem. Ta informovala, že na začátku března by volilo unionisty 2,7 procenta dotázaných, v polovině měsíce to už je ohromujících 2,9 procenta. Preference, které jsou hluboko pod pětiprocentní hranicí pro vstup do parlamentu, tak ukazují, co si voliči myslí o heslu US "Liberální alternativa ve vašem zájmu". Nijakou politikou a bezvýhradnou podporou ČSSD říkají, že nejsou ani liberální, zcela jistě ne alternativou a už vůbec ne v našem zájmu. Po víkendu je ale vše jinak. Jako bájný fénix má z popela někdejší důvěryhodné strany vzejít Nová Unie svobody. Purpurová kampaň především zaujme tím, že čeština se už liberálům nezdá dost "trendy". V poněkud anarchistickém rouchu nás tak zavalili šestnácti výkřiky. Ani jednomu se nedá od mocichtivého vedení US věřit. Snad jen heslo "It's legal to be a loser" (Prohrát je legální) vyjadřuje roli Pavla Němce v politice.

NEZNIČITELNÁ TRIČKA KDU

Úspěšnější část Čtyřkoalice - lidovci - sídlí v paláci Charitas na pražském Karlově náměstí. Zatímco se občanští demokraté snaží republiku zaplavit daňovými kolečky, KDU-ČSL sází rovnou na obrovské kolo na elektřinu. Ve vitríně se pomalu otáčí mohutné koleso s nápisem "Zelená pro živnostníky a podnikatele" s podpisem předsedy Miroslava Kalouska. V jedné výseči se pak na pár sekund vždy zjeví konkrétní návrh pro posílení střední vrstvy v ČR. Lidovci se evidentně činí více než unionisté. U vrátnice se povalují nerozbalené bedny se stovkami letáků o rodině a další evrgrínech lidové strany.
Ve stojánku u vrátnice jsou však jen stará čísla lidoveckého zpravodaje "Nový hlas". Shánět se po volební nabídce KDU je ale marné. "To už zase ty volební programy došly?" diví se vrátný. I "Nový hlas" však nabízí zajímavé informace. Mají se zrodit volební noviny "Kliďas".
Název má sice blízko k osobitému humoru Kalouska, kdo ví, zda tato inovace hesla "Klidná síla" bude pro všechny voliče na jižní Moravě tím pravým ořechovým. Možná, že "Kliďas" bezelstně informuje o nijakosti lidovecké kampaně. Podle některých analytiků se to už projevilo v pádu lidovců pod pětiprocentní hranici nutnou pro vstup do sněmovny. Nic ale není ztraceno. Strana jistě zaboduje s letáky se snadno zapamatovatelnými hesly jako "KDU-ČSL vnímá rodinu jako jeden ekonomický subjekt ve všech jeho životních fázích".
Nejzajímavější je ale hlavní trumf lidovců. Letáky a billboardy zpodobňují těhotnou matku, jejíž synek šťastně objímá břicho v sedmém měsíci a ona přitom v levici drží obrovský portrét Miroslava Kalouska s tajemným úsměvem Mony Lisy. Má proč. Nauka o znacích (sémiotika) nám mnohé napoví i o jiných významech plakátů, než je pouhý odkaz na lidovecké zvýšení rodičovského příspěvku. Nalezneme zde tradiční zpodobnění některých dvojic. Muž - žena (ale portrét muže je samozřejmě větší). Žena je ve sportovním (ale s patřičně odhaleným břichem) a zpodobňuje rodinný a volný čas, Kalousek je v obleku a se stříbrnou svatozáří kolem hlavy, tedy pracující hlava rodiny. Nabízí se otázka, zda kreativci KDU rovnou počítali s otázkou, která se u takto postaveného billboardu nabízí: "Kdo že je asi oním otcem nastávajícího občánka, který vyroste v lidoveckém světě hodnot a tradice?" Lidovci jsou ale také ostří chlapi. Když už nový kouč Plzně Franz Straka nemůže vést KDU v Karlovarském kraji, může pomoci alespoň v kampani. Spolu s neforemným Kalouskem se převléká do stranických triček a rozdává po republice míče. Kdo by ale neodolal navléci si takové kvalitní tričko! Jak poznamenává "Nový Hlas" o setkání v Telnici, "poklidnou atmosféru přerušila jen ukázka breakdance (jako důkaz, že se naše trička jen tak neroztrhají)".

BURSÍK NA ŠKOLY NESMÍ

Hlavním soupeřem o tradiční lidovecký post jazýčku na vahách budou pro Kalouska zelení. I ti se chopili příležitosti a svůj velmi pravděpodobný vstup do sněmovny chtějí umocnit mediální kampaní. Na rohu Murmanské na Praze 10, kde sídlí hlavní kancelář zelených, však volič dostane hned čtyřnásobnou porci politiky. Zastoupení zde mají i ČSSD, lidovci a ODS. Za léta neobměňovanými vitrínami se lesknou nově vyrobené letáky. Před rohákem kouří mladý muž. "Počkejte, já vás pustím. Vy jdete asi na regionální radu, co?" ptá se Vít Červenka, hlavní manažer Strany zelených. Hlavou mi prolétne, jaké politické rychlokvašky vedou jejich kandidátky. Nestačí trochu zalhat, vymyslet si imaginární stranickou buňku někde v pohraničí a za dva měsíce dostat nějaký papalášský post? To ale uvědomělý občan neudělá a počká si na příslušnou dávku volebních materiálů. Některé jsou evidentně z recyklovaného papíru, včetně Červenkovy vizitky.
Potom, co se přiznám, že nepatřím k hlavounům jeho strany, jsem ihned zařazen do kolonky aktivních příznivců. Dostávám dva plakáty s portrétem Martina Bursíka a přátelským doporučením: "Ale nevylepujte to, prosím vás, na škole. To nejde." Jsem si jistý, že Bursíka nikde vyvěšovat nebudu, takže bez protestů souhlasím.

ZTUHLÝ ÚSMĚV TOPOLÁNKA

Na slušnou grafiku mají v Čechách jen ODS a ČSSD, ale občanští demokraté volí trochu divný způsob. Teprve nyní je zřejmé, co myslel volební manažer ODS Jiří Šneberger, když sliboval "neobvyklou" kampaň. Občanští demokraté ze sebe sympaticky setřásli pověst předvolebních šou jednoho muže a jejich omílání slov "změna" a "společně" se trefilo do poptávky. Nyní ale druhá část kampaně nabízí přesvětlené fotky detailů tváří jednotlivých lídrů na černém pozadí. Když člověk jede kolem Bílé labutě v Praze, která je celá zahalená černou a bílým Topolánkem, skoro se lekne. "Komunikovat pocit přes portrét obličeje je klasická záležitost. Dobře odvedená práce. Odlišit se - ale ne za každou cenu - je důležité. Retušované, vypnuté a v grimase přívětivosti strnulé obličeje bez vrásek však nejsou tím klíčem," vysvětluje Pavel Brabec, prezident Asociace českých reklamních agentur.
Jinak ale hitem zůstávají typizovaní důchodci, zdravotní sestry či dělníci, kteří se těší na lepší život s ODS. Kdo si to chce propočítat, může na "Tlustého kolečku", z nějž se usmívá dceruška s namalovanou pusou i tisícové částky, které vám má přinést rovná daň.

ORANŽOVÉ SLUNCE VYCHÁZÍ

Když se blížíte k Lidovému domu, pražskému sídlu ČSSD, je vám jasné, že za osm let u moci náležitě zbohatli. Mimoděk vám také naznačí, jak berou volební soupeření vážně. Zatímco se na vás v okolních ulicí z kandelábrů usmívají politici ED-SNK, před Lidovým domem je jejich plakát strhaný. Honosná vrátnice je obložena oranžovými portréty Paroubka a dalších lídrů. Ve stojanech ještě dosluhují brožury "7 důvodů pro Smlouvu o Ústavě pro Evropu", hlavní ideologický úder už má ale jinou grafiku. Volební program má na rozdíl od recyklovaného papíru zelených honosnou formu strany u moci.
Podstatnější je ale humor ukrytý v lesklém laminu. ČSSD třeba navrhuje "zastavit stagnaci regeneračních programů ministerstva kultury". Udivený volič se ale může ptát: "A co jste ale tedy dělali těch osm let u moci, nota bene když ministrem kultury je vždy váš člověk?" Fotky jsou ale kvalitní koupě z fotobanky, žádné rozostřené snímky komunistických letáků. U kapitoly o veřejnoprávních sdělovacích prostředcích, která slibuje třeba "respektovat v tvorbě výchovné motivy", se tak koukáme na fotku z americké soukromé (!) CBS. Pěkná veřejnoprávnost. Programy ale jak známo nikdo nečte.
Proto Paroubek vydává i volební noviny "Jistoty a Prosperita". Alespoň někde tak může dostat prostor Milan Kubeša z Dražovic u Rousína, který svatořečí Paroubka: "Vážený pane předsedo vlády, velice si vážím Vaší odvahy a odvahy pan Ratha". Alespoň někdo. Dokonale se socialistům podařilo propagandisticky využít návštěvy britského premiéra Tonyho Blaira. Pokud máte někoho opravdu hodně neradi, můžete mu poslat pohlednici s Paroubkem a Blairem, jak si to vykračují po dlažbě, za kterou vychází oranžové slunce. Jak pomalu vychází, zakrývá heslo "Prosperita" a nechává jen heslo "Jistoty".
Hlavní poselství vystřiženého double-deckeru pak zní "Neriskujte havárii, volte jistoty!" I ministr sociálních věcí Zdeněk Škromach přišel se svou troškou do mlýna. Můžete si tak pořídit "Speciální šekovou knížku". Platnost je na pět let a vypadá to, že bude pro majitele podobným zklamáním jako někdejší kupónová knížka.
Socialisté jen těžko prosadí 120 000 za narození třetího dítěte a sen o generaci "Paroubkových dětí" se zhroutí. Kampaň však ČSSD nemá jen ve svých rukou. Jak se zelení v průzkumech probojovali k 10 procentům přízně, museli socialisté narychlo slepit "Zelený manifest ČSSD". Že tvůrce opustila ve stresu invence, dokazují i deklarované sliby: "Právo udržitelného rozvoje - koridor pro neviditelnou ruku trhu" nebo "Udržitelné chování veřejné správy je nejlepší osvětou - aneb ryba ,voní´ od hlavy".

POLITIKA MINUS

Nejsprostší část kampaně pak tvoří letáky a billboardy "ODS Mínus".
Manipulativně varují před návrhy občanských demokratů. Turistická šipka tentokrát směřuje dolů.
"Ne, to není náš inzerát, i když je tam naše logo. Je to podraz a špinavá kampaň někoho jiného," zlobí se mluvčí ODS Jiří Sezemský.
Rada pro reklamu se odmítá zabývat politickou inzercí. Někdo by ale nějaká pravidla nastavit měl. Na konci ledna byla ironická kampaň ODS "Masky" (nebyla nijak nápaditá) odmítnuta firmou euroAWK. Nyní po republice visí manipulativní billboardy balbínovců a socialistů, které vykrádají loga jiných stran. Rada pro reklamu s tím ale nic společného mít nechce: "Rada pro reklamu se v žádném případě nezabývá reklamou volební a reklamou politických stran ve všech jejích formách," rezolutně MF Plus sdělil výkonný ředitel regulačního orgánu Pavel Kurýl.
Pokud si tedy občan shromáždí volební materiály všech stran, nejenže se nic nedozví. Dostane navíc populistické lesklé letáčky, jež ani často nevytiskla ona strana, která tam má své logo.
Pokud se ale opravdu jedná o počin stranického sekretariátu, není to o mnoho lepší. Snad nejzřetelněji to dokládá Unie svobody se svým poselstvím "Zapomeňte, jací jsme byli včera, dnes máme rádi sprejery a marihuanu".
I v roce 2006 se tedy zdá, že stovky milionů nejdou do informačních projektů, ale tečou kanály politické kultury.

Foto popis| Volební manažer KDU-ČSL: "Tohle je náš trumf!"
Foto popis| Zviditelňují se i ti menší uchazeči o moc
Foto autor| Foto: gatto a ČTK

Foto popis| Jistoty jsou všudypřítomné, někdy až moc
Foto popis| ČSSD sáhla po nápadu ODS, zřejmě z nedostatku nápadů vlastních
Foto autor| Foto: ČTK a ISIFA

Klíč| Státní rozpočet; Kalousek Miroslav; Straka František; KDU

"Není to o neslušnosti, je to o neprofesionalitě,"
MF plus 
28.4.2006 | rubrika: Téma čísla - Politika na papíře | strana: 24

říká o předvolebních kampaních Pavel Brabec, prezident Asociace českých reklamních agentur.

* Na konci ledna firma euroAWK odmítla vyvěsit ironickou kampaň ODS "Masky". Nyní ale bez problémů visí kampaň ČSSD "ODS Mínus". Měla by Rada pro reklamu či někdo jiný nastavit pravidla pro pomlouvačnou politickou kampaň?

Ne. Pravidla jsou nastavena Zákonem o reklamě a Etickým kodexem reklamy platným v České republice. To jsou dostatečné nástroje pro všechny ty, kteří se mohou cítit poškozeni.

* Ironické "KSČSSD", zavádějící "ODS Mínus" či evidentně podpásové kampaně balbínovců. Kam vzájemné vykrádání stranických log dojde?

To není o "slušnosti", ale o neprofesionalitě. Pozurážet protivníka je jednoduché a prostředky, které k tomu použiji, se často obracejí proti útočícímu. Část voličů je poměrně senzitivní na někdy až sprosté útoky na politické soupeře. Je to takové fackování se přes billboardy. Hloupé a většinou neúčinné.

* Co si myslíte o populismu stranických předvolebních materiálů? Co si třeba představíte třeba pod heslem ČSSD "Právo udržitelného rozvoje - koridor pro neviditelnou ruku trhu"?

Většinou se jedná o překotnou reakci na nějaký, možná úspěšný, tah konkurenta. Devět z deseti voličů není schopno ocitovat konzistentní pasáž z programu strany, kterou chce volit. Ti nerozhodnutí si nečtou programy zbývajících stran, aby se rozhodli. Rozhoduje tak složitý soubor vjemů skládající se z pocitů, vnímání, schopnosti memorovat komunikační znaky a jednoduchá identifikace: vnímání barev je tak poměrně důležité - ČSSD tak svým "Zeleným manifestem" sbírá důležité body Straně zelených, která v posledním měsíci mimořádně silně akcelerovala. Vámi citované heslo je pro normálního občana nesrozumitelné.

* Lidovci jsou zase obviňováni z nevýrazné kampaně, která zapříčiňuje pád jejich preferencí. Je to i váš názor? Těžkopádná hesla typu "KDU vnímá rodinu jako jeden ekonomický subjekt ve všech jejích životních fázích" by tomu nasvědčovala...

Já nevnímám kontinuitu projevu KDU-ČSL nijak negativně. Naopak. Kalousek se umí vyjadřovat, mluví srozumitelně, základní teze programu strany jsou dlouhodobě neměnné... Akcentace rodiny, stability, klidná síla - to jsou silné komunikační axiomy s velkým citovým nábojem. Kde je tedy komunikační chyba? Obávám se, že také ve špatném vztahu s médii a neschopnosti své silné stránky kontinuálně sdělovat. Kalousek byl v minulých měsících komunikován téměř vždy jako "protivník" politických rivalů, kterým se tak možná úspěšně podařilo nasadit Kalouskovi masku nespolehlivého lháře. Lidovci nebyli v komunikaci aktivní a byli do ní vtaženi pod tlakem. To se nevyplácí.

* Jak vnímáte lidoveckou kampaň, kdy těhotná žena drží velký portrét předsedy KDU Kalouska? Pokusil byste se interpretovat symboliku této kampaně?

Co je moc, to je příliš. Špatné, patetické. Layout, fotograf, výlep a billboardy stály statisíce a pozitivně to může vnímat pár set lidí a komunistů nad hrobem. Vyhozené peníze.

* A co předvolební materiály ODS? Ti vsadili na nezvyklou kombinaci černého pozadí a přesvětlených detailů obličejů. Je to ozvláštnění kampaně, nebo krok mimo?

Je to formálně osvědčené a jistě dobrý krok. Je to líbivé a myslím ne podbízivé. Komunikovat pocit přes portrét obličeje je klasická záležitost. Dobře odvedená práce. Odlišit se - ale ne za každou cenu - je důležité. Retušované, vypnuté a v grimase přívětivosti strnulé obličeje bez vrásek však nejsou tím klíčem.

* Odhadnete už nyní, kolik peněz se protočí v letošní kampani a jaká je změna proti kampani v roce 2002?

Odhadem o 10 až 15 procent více. Skutečné ceny se však jako obvykle nedozvíme nejspíš nikdy.

Foto autor| Foto: ČTK a ISIFA

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Nechceme do vlády za každou cenu
MF plus 
28.4.2006 | rubrika: Velký rozhovor - Miroslav Kalousek | strana: 36 | autor: JAROMÍR HASOŇ

Předseda KDU-ČSL působil unaveně. Možná z předvolební kampaně, možná z průzkumu, podle kterého se jeho strana nedostane do sněmovny. To si ovšem Miroslav Kalousek vůbec nepřipouští.

* Začneme hned oním průzkumem pro deník Dnes, který vaší straně přisoudil méně než pět procent preferencí. Pro mě jsou ta čísla totálně nevěrohodná.

Když se podívám do jednotlivých krajů, tak se jim musím smát. Všechny trendy, ale i jiné průzkumy hovoří jinak. Kdyby měla vyjít tato čísla, tak by nás v některých krajích nevolili ani vlastní členové. Kdybych byl na místě deníku Dnes, tak bych u agentury SC&C reklamoval zmetek. Jestli si šéf toho průzkumu stojí za svou prací tak, jako já si stojím za svojí, tak ať se se mnou o měsíční plat vsadí, že takto to není, že se dopustil násobkových chyb. Koneckonců, volební výsledky nás rozsoudí.
(Následující průzkum společnosti Factum Invenio přisoudil lidovcům 12,3 procenta hlasů, den poté ale vyšlo další šetření společnosti STEM. To lidovcům přisoudilo opět pouze 4,9 procenta preferencí, v dalším průzkumu CVVM pak 9,5 procenta preferencí - pozn. red.).

* Možná už i průzkumy reagují na fakt, že strany zahltily voliče sumami, kolik za jejich vlády ušetříme, kolik si odečteme z daní, kolik dostaneme na mateřské, kolik porodného. Myslíte, že se v těch numerech ještě někdo vyzná?

Já mohu prezentovat pouze náš program. Troufnu si říct, že my předkládáme realistickou politickou variantu. Nebojíme se ani nepříliš populárních nástrojů, jako je například zavedení školného nebo zavedení poplatku u lékaře s nezbytnou sociální klauzulí. Předkládáme realistickou politickou variantu v rámci vyvážených veřejných rozpočtů a jsme na to docela hrdí. Je to totiž varianta pro přemýšlivé lidi. Všiml jsem si, že ekonomičtí experti ČSSD a ODS sami pochybují o ekonomické realitě jejich volebních programů. Upřímně řečeno, já o nich pochybuji také.

* Zeptám se vás ještě jednou jako zástupce politiků, nikoli jen KDU-ČSL. Nezahlcují strany voliče svými podbízivými lákadly přespříliš?

Záleží na vkusu toho, kdo prezentuje, a záleží na vkusu toho, kdo je ochoten ty informace přijmout a nějak vyhodnotit. Nerealistické informace mohou samozřejmě voliče spíše odradit. To je přesně ten důvod, proč jsme se rozhodli pro rozumnou variantu určenou přemýšlivým lidem. Nemyslíme si, že jsme chytřejší než volič, proto mu nebudeme předkládat něco, co by uráželo jeho inteligenci.

* Inteligenci voliče možná neušla trapná negativistická billboardová válka. Vy jste se stal tak trochu její obětí. Co této předvolební novince říkáte?

O negativní kampani, která jde proti mé osobě, snad ani mluvit nebudu. Co by mě v té věci zajímalo, je pouze otázka, kdo se mě bojí tolik, že utrácí miliony za dehonestující billboardy. To samozřejmě není ta strana, která se k tomu hlásí, ta je jen bílým koněm. Ten, kdo má ze mě takový strach, bude zřejmě mít více peněz. Jinak billboardy jsou - a tady musím říct bohužel - nezbytnou součástí mediální prezentace všech politických stran. Před volbami v roce 1998 jsme to byli my, kdo navrhl a prosadil, aby se billboardy nepoužívaly. Kampani to vůbec neuškodilo, a navíc ji to významně zlevnilo. Kdykoli bych se k této dohodě rád vrátil, ale to by s ní museli souhlasit všichni. Budeme mít tedy billboardy, budeme mít předvolební plakáty. Nebudeme mít ale televizní spoty. Peníze na ně raději věnujeme na povodňové konto. A rádi.

* I tento krok ovšem média probírala jako pokrytecký. Na televizní předvolební spoty se prý stejně nikdo nedívá.

To je jen o tom, kterým koncem hole nás chcete tlouct. Jestli tím, že bychom nedali na povodně nic, nebo tím, že když dáme, tak se to změní v pokrytectví. Odpovím řečnickou otázkou: Opravdu si někdo myslí, že by křesťanští demokraté na povodně nepřispěli? Přispívali jsme vždy, přispěli jsme v roce 2002, když bylo po volbách. Přispěli jsme v roce 1997. Volby nemají s naší solidaritou nic společného.

* Jakým směrem se teď bude ubírat vaše kampaň?

Zahrne všechny prvky jako při každých volbách a jako u všech jiných stran. To znamená hlavně billboardy, plakáty, mítinky a besedy. Sázíme především na kontaktní kampaň. Nemělo by ovšem jít o žádnou megašou. Jde nám o dennodenní setkávání s veřejností. To je ostatně něco, co děláme celé čtyři roky. Kdybyste se setkával s lidmi jen před volbami, tak by vám mohli oprávněně říct, že na vás právě před volbami nejsou zvědaví.

* Nemáte jako strana, která je součástí koaliční vlády, ztíženou pozici? Jste ve vládě a usilujete o to, abyste byli i ve vládě budoucí.

Já na tom nevidím nic těžšího nebo lehčího. Každá politická strana usiluje o to, aby byla stranou vládní. Program, který nabízíme, lze prosadit pouze z vládní pozice. To ale neznamená, že musíme být ve vládě za každou cenu. Jestliže budeme schopni nalézt dohodu o programovém prohlášení vlády, která bude respektovat část programu křesťanských demokratů, a bude to program vlády, který budeme pokládat za správný a rozumný, tak můžeme být součástí vládní koalice. Pokud se takovou dohodu nepovede uzavřít, tak budeme náš program prosazovat z opozice. Obě varianty jsou naší zkušeností a myslím, že jsme prokázali, že obě role dokážeme maximálně zužitkovat.

* Brali byste jako prohru, kdybyste v budoucí vládě neměli své ministry?

Pro nás je zásadní prosazovat program a zavádět do společenské reality určité hodnoty, na kterých ten program stojí. Jak vládní, tak opoziční role je stejně důležitá. A program je určitě důležitější hodnotou, než být ve vládě, která je v rozporu s naším programem.

* Říkáte, že program se daří prosazovat ve vládě, ale komunistům se to daří i z parlamentních lavic.

V legislativě se jim to díky většině, kterou mají se sociální demokracií, posledních pět měsíců skutečně daří. To je ale rozhodnutí sociální demokracie. Koaliční projekt z roku 2002 umožnil realitu stojedenáctkové rudé většiny osmatřicet měsíců odvracet. Já to pokládám za veliký úspěch. V okamžiku, kdy se sociální demokracie na půdě Poslanecké sněmovny rozhodla pro strategické spojení s komunisty, se těmto dvěma stranám podařilo protlačit některé škodlivé legislativní změny - například v oblasti zdravotnictví či pracovního práva.

* Proč tedy v koaličním projektu pokračovat, když je na půdě sněmovny podkopáván?

Sněmovna má na starosti legislativní věci a ty nejsou hlavním úkolem vlády. Vláda má na starosti správu země. Kdybychom odchodem z této vlády mohli zabránit některým zákonům ČSSD a komunistů, tak bychom to vážně zvažovali a pravděpodobně bychom to i udělali. Tím krokem bychom ale schválení oněch zákonů nezabránili. To by bylo jen plácnutí do vody a uvolnění pozic komunistickým "talentům" ve vládě. Nevidím žádný důvod, proč do voleb uvolňovat tyto pozice komunistům. Do voleb je naopak naším úkolem nástupu komunistů čelit a já doufám, že po volbách mu zabrání voliči.

* Osobně si myslím, že není proč jim ten prostor na pár měsíců nedat, aby se i ČSSD a její sklony ke komunistům vybarvily. Ale to jsme opět u otázky, zda by pro vás nebylo výhodnější být alespoň na chvíli před volbami v opozici.

Od křesťanských demokratů nemůžete očekávat politiku čím hůře, tím lépe. Pro Českou republiku je důležité, že do exekutivy neproudí další stalinisté. Výroky typu: nechte komunisty vládnout, ať všichni vidí, jak to bude špatné, jsou výroky, ze kterých mi běhá mráz po zádech. Vzpomínám na jednoho zubaře, který v roce 1998 říkal, ať necháme vládu ČSSD, aby se sama historicky znemožnila. Byl to jeden z nejhorších politických kalkulů, jaké zazněly v této zemi se všemi důsledky, které následné vládnutí mělo na politickou kulturu.

* Třeba by se trochu očistila, kdyby bylo vidět, která strana a kteří její zástupci žádají komunisty o důvěru.

Je nepochybné, že vzhledem k dohodám, které v posledních měsících vznikly, by se levicový stojedenáctkový model mohl naplnit. Ten model by byl jasný: menšinová vláda ČSSD s podporou komunistů a z toho plynoucí zvětšení vlivu komunistů na vládu. My o takovém modelu raději ani nepřemýšlíme. Jestliže před zvýšením vlivu komunistů varujeme, proč bychom měli udělat krok, který by ke zvýšení toho vlivu vedl. Nešlo by o nic jiného než o cynický kalkul. To není náš styl.

* Je ještě dnes vůbec potřeba obávat se komunistů?

Tím, že varujeme před posílením vlivu komunistické strany, tak nechceme naivně strašit nějakým návratem před rok osmdesát devět nebo návratem do padesátých let. Varujeme před reálným rizikem. To riziko tkví v rozdílu mezi formou a skutečným obsahem naší demokracie. Za patnáct let jsme poměrně rychle a úspěšně vybudovali fungující demokratický systém, ten ale ještě stále nefunguje na čistě demokratickém podhoubí. Politici i veřejnost vnímají jistý rozdíl mezi ideální formou, kterou by demokratické instituce měly mít, a mezi skutečným obsahem. Ten ideální obsah by měli naplňovat především lidé. V demokratických institucích by měli být demokraté. Řečnická otázka: Pokud by do demokratických institucí vstoupili stalinisté, chovaly by se ony instituce demokraticky? Nikdo by instituce nerušil, ale jejich obsah by se demokratické formě vzdaloval, místo aby se k ní přibližoval. Stalo by se to, čemu já říkám předstíraná demokracie. To je riziko, které od strany a lidí, kteří hlásají třídní nenávist, stále hrozí.

* Je ovšem otázka, jestli se ke stalinismu nehlásí jen naoko, aby vygenerovali voliče, kteří vzpomínají na "staré dobré časy".

Podle mě je komunistické hnutí založeno na stále stejných myšlenkách, se kterými máme dostatečnou dlouhodobou zkušenost. Není důvod, abychom ty myšlenky testovali znovu.

* Pojďme od komunistů k vašemu dalšímu rivalovi. V průzkumech se vám preferencemi přiblížila a v některých vás i překonává Strana zelených. Co říkáte jejímu vzestupu?

Je to strana, se kterou se musí na politické scéně počítat. Výrazně oslovila voliče politického středu, kteří jsou příznivci liberální politiky. Naši voliči jsou spíše konzervativní. Pokud zelení vstoupí do sněmovny, stanou se opravdovou politickou realitou. Já se toho ani neobávám, na druhou stranu ani neusínám s přáním, aby se tak skutečně stalo.

* Lidovcům tedy zelení voliče nepřetahují?

Pokud ano, tak minimálně. Zelení mají program velmi liberální strany s body, které jsou pro křesťany nepřijatelné. Hodnotová zakotvení křesťanských demokratů a zelených si tedy na politické scéně příliš nekonkurují. Jeden z lídrů Strany zelených prosazuje legalizaci všech drog. Tady se dá najít jediný spojovací článek v tom, že stejně jako my nerozlišuje drogy měkké a tvrdé. To my také neděláme, bereme všechny drogy jako jedno zlo. Zelení ve svém programu velmi vážně prosazují adopci dětí u homosexuálních párů, prosazují také legalizaci eutanázie, která je pro nás naprosto nepřijatelným útokem na životy bezbranných lidí. To jsou některé doklady toho, že jsme si hodnotově hodně vzdálení. Potěšující u Strany zelených je, že nechce mít nic společného s vládou, která bude podporována komunisty. To nás naopak spojuje. Tento postoj z ní dělá logického partnera pro jednání. Martin Bursík to bude mít ještě hodně těžké vzhledem k politické minulosti a názorové rozptýlenosti jednotlivých lídrů kandidátek. A strana jako celek bude muset jasně vysvětlit své postoje, které ovšem ještě nejsou úplně vyprofilované. Není třeba jasné, jak hodlají postupovat v boji s terorismem či jak jsou na tom v otázkách posilování transatlantických vazeb. Stanou-li se zelení parlamentní stranou, budou muset na tyto otázky nalézt jasné odpovědi.

* Nemáte pocit, že jim vzrostly preference hlavně proto, že nabízejí jistou alternativu k dnešní politice?

Nejryzejší populismus, jaký existuje, je řízení politiky a programu podle preferencí, podle momentálních nálad lidí. Politická strana nabízí prostřednictvím svého programu řešení, ta nerealizuje podnikatelský záměr, neláká zákazníky na zboží. Neměla by se tedy řídit podle momentálních nálad, ale stát si pevně za svým programem. Samozřejmě, že i my průzkumy sledujeme, ale nemůžeme si podle jejich výsledků měnit své hodnoty a svůj program.

* To je podle vás případ Strany zelených? Že si nejprve podle průzkumů našla prostor na politickém trhu a pak se do něj pustila?

To opravdu nevím. Každopádně říkám, že se ta strana musí vyprofilovat. Pokud se do sněmovny dostanou, jsme připraveni hledat se zelenými styčné body. Naše podmínka při utváření koalice je jediná: nebudeme ve vládě, která by se opírala o komunistické hlasy. Se všemi jinými stranami jsme připraveni hledat dohodu o budoucím programovém prohlášení vlády. Pokud se to nepodaří, jsme připraveni hájit svůj program z opozice.

* Preference vám střílí od čtyř do dvanácti procent. Tipnete si, jak KDU-ČSL ve volbách dopadne?

Náš cíl je známý. Chceme dosáhnout dvouciferného výsledku. To se nám doposud nepodařilo a já pevně věřím, že to letos vyjde. Jsme denně v terénu, denně s lidmi a určitě nemáme pocit, že bychom příznivce ztráceli. Spíš naopak. Setkáváme se s lidmi, kteří o nás jako o alternativě nikdy nepřemýšleli, teď ovšem o hlasu pro křesťanskou demokracii vážně uvažují.

Miroslav Kalousek Narodil se v Táboře 17. prosince 1960. Vystudoval Vysokou školu chemicko-technologickou. Od roku 1990 působil ve státní správě, od ledna 1993 do ledna 1998 na ministerstvu obrany jako náměstek odpovědný za rozpočet. Za některé zakázky byl kritizován. Předsedou KDU-ČSL byl zvolen v roce 2003. Miroslav Kalousek je ženatý, má dvě děti.

Foto autor| Foto: Luboš Wišniewski

Foto popis| Odchod z koaliční vlády by byl cynický kalkul
Foto autor| Foto: Luboš Wišniewski

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Otevřený dopis Sdružení automobilového průmyslu předsedovi Strany zelených Martinovi Bursíkovi
Trucker 
19.4.2006 | rubrika: Otvorený list | strana: 10 | autor: Ing. Antonín Šípek v.r.

V Praze dne 16. března 2006

Vážený pane předsedo, v návaznosti na otevřený dopis generálního tajemníka Sdružení Česmad Bohemia pana Ing. Martina Špryňara musíme shodně s ním konstatovat, že kampaň proti kamionové dopravě a Vámi naznačené záměry v této oblasti mohou mít negativní dopady na průmyslovou produkci a tím i na celkovou ekonomickou situaci České republiky. To konstatovalo 12. ledna 2006 i představenstvo našeho sdružení s tím, že pro automobilovou výrobu je kamionová doprava v současné době nezastupitelná a lze podporovat pouze taková opatření, která nebudou mít dopad na plynulost automobilové výroby.
Domníváme se, že Strana zelených by se měla věnovat skutečné ekologické problematice. Existuje řada oblastí, které by měly být doménou této strany. Jedná se například o problematiku vysokého průměrného stáří vozového parku osobních automobilů či autobusů, povrchní fungování řady stanic měření emisí či o dovoz ojetých automobilů a jejich následnou ekologickou likvidaci. Přestože se z pohledu ovlivňování životního prostředí jedná o významné aspekty, kde by s pomocí Strany zelených a ekologických iniciativ obecně mohlo být dosaženo významných efektů, nezaznamenali jsme v uplynulých letech z této sféry žádné reakce.
Je faktem, že naznačené okruhy nejsou zrovna mediálně působivé a případná prezentace názorů na jejich řešení by zřejmě nebyla tak populární, jako kritika nárůstu silniční dopravy či dovozů odpadů z Německa. K tomu jen poznamenávám, že i dovoz ojetých automobilů lze v mnoha případech považovat za dovoz odpadu, který obsahuje řadu nebezpečných látek.
K výše uvedenému pro informaci uvádím, že osobní automobily s benzinovým motorem bez katalyzátoru (vozy starší 15 let) tvoří stále více než 35 procent vozového parku vozidel registrovaných v této kategorii (cca 1 200 000 vozů). Tato vozidla se na celkovém ročním proběhu kilometrů podílejí necelými 30 procenty, ale na celkových emisích (HC + NOx) z provozu osobních automobilů téměř 80 procenty.
Nejedná se jen o staré škodovky, jak bývá často uváděno, ale značný podíl těchto vozidel tvoří již zahraniční vozidla, dovezená jako ojetá po roce 1990. Zachová-li se stávající tempo obměny vozového parku novými vozidly (ročně necelá čtyři procenta z celkového počtu registrovaných vozů), tak v roce 2010 se budou osobní automobily bez katalyzátoru podílet na celkovém ročním proběhu km zhruba 15 procenty, ale na celkových emisích stále více než 70 procenty. V případě nastartování rychlejší obměny vozového parku (minimálně na úrovni evropského průměru, tedy osmi procent z celkového počtu registrací) by se podíl starých vozidel na celkovém ročním proběhu km v roce 2010 snížil na zhruba pět procent a celkové emise vlivem provozu osobních by se oproti roku 2004 snížily o 56 procent (ze 46 575 tun v roce 2004 na 20 547 tun v roce 2010).
Závěrem si Vás dovolujeme požádat, vážený pane předsedo, o veřejnou odpověď alespoň na následující dvě otázky:
1. Hodlá Strana zelených přispět nějakým způsobem k rychlejší obnově vozového parku motorových vozidel v České republice a jak (např. program obnovy vozového parku, ekologická daň na motorová vozidla, důsledná kontrola výkonu stanic měření emisí či jinak)?
2. Proč se Strana zelených (resp. ekologické iniciativy) dosud žádným způsobem neangažovala ve věci dovozu ojetých vozidel (coby budoucí ekologické zátěže) a s tím spojené problematice přírodu hyzdících a často i ekologicky nezabezpečených autovrakovišť?
Domníváme se, vážený pane předsedo, že by veřejnost měla již nyní znát názory Strany zelených na předmětnou problematiku.
S pozdravem

O autorovi| Ing. Antonín Šípek v.r. ředitel sekretariátu

Zelení mají vliv na politiku již nyní
Metro 
28.4.2006 | rubrika: Metroservis | strana: 16 | autor: MARTIN BURSÍK

SLOUPEK

Měsíc před volbami se politické strany horečně lakují na zeleno. Téma ochrany životního prostředí a kvality života se náhle přesouvá z posledních kapitol volebních programů dopředu. ČSSD přelakovává oranžovou barvu svým novým Ekologickým manifestem. ODS zase vydala Modrý program pro životní prostředí. Jak ČSSD, tak ODS přitom dlouhodobě a systematicky téma ochrany životního prostředí podceňovaly a v řadě konkrétních případů jejich poslanci hlasovali pro životnímu prostředí vysloveně škodlivé návrhy. Náhle - před volbami - však obě strany zjistily, že se společnost posouvá a že se zvětšuje podíl občanů, kteří se zajímají o kvalitu ovzduší, vody a potravin. Lidem přestávají být lhostejné černé skládky, nebezpečné cestování mezi kamiony, lokální smogové situace v obcích kvůli vytápění uhlím, města ucpaná auty a nefungující veřejná doprava a ubývání zeleně na úkor asfaltových ploch a skladů.

Dosavadní úspěch zelených ani jednu z parlamentních stran nepotěšil. Není nad to si držet monopol na politiku, že? Občané, můžete být nespokojeni, ale nezbývá vám než si vybrat z nás čtyř. Čtyři parlamentní politické strany měly v podstatě karty rozdány. Šlo o to, zda zvítězí ODS, či ČSSD.
Podle toho bychom se pak nadáli buď menšinové vlády ČSSD za tiché podpory komunistů, nebo velké koalice ČSSD a ODS. Z bláta do louže. Jenže pak se objevili zelení a rázem se povolební aritmetika změnila. Zelení odmítli účast ve vládě s komunisty i podporu menšinové vlády, která by se opírala o hlasy komunistů. "Zelený lék na rudé" byl nadpis jednoho z komentářů. A vskutku zelení vytlačují komunisty, kteří se už už chystali mluvit do politiky, z politického hřiště do šaten.
Stejně tak bude pro ODS a ČSSD velmi těžké prosadit před veřejností velkou koalici, jestliže bude existovat několik přijatelnějších alternativ za účasti zelených.
Ukazuje se tak, že díky podpoře veřejnosti mají zelení vliv na politiku již nyní.

Rychlé ozelenění ČSSD i ODS má však jednu slabinu, a tou je politická realita osmi let vládnutí ČSSD a postojů poslanců ODS v parlamantu. Tak například nový program ČSSD prosazuje podporu výroby tepelné energie z obnovitelných zdrojů, jenže ministr Urban v Poslanecké sněmovně vystoupil proti zákonu, který tuto podporu navrhoval. Program navrhuje přeřazení biopaliv z 19 % do 5 % DPH, jenže ministr financí Sobotka vystoupil při projednávání zákona o spotřebních daních proti návrhu na tuto změnu a tím ji smetl. Sociální demokraté navrhují náhle upřednostnit výstavbu obchvatů měst, jenže až doposud prosazovali přednostně investice do nekonečné výstavby předimenzované dálniční sítě a na obchvaty nezbývaly peníze.
Program ČSSD dokonce převzal názvy kapitol programu "Kvalita života" zelených, a tak ČSSD náhle prosazuje odklon od ropy, tj. řeší, co budeme dělat, až dojde ropa. Ekologický manifest ČSSD vznikal metodou, kterou vědci v zahraničí nazývají "ctrl C - ctrl V". To jsou zkratky pro funkce textového programu, kterými označený text překopírujete z jednoho do druhého dokumentu. ČSSD opisovala od zelených. Papír snese všechno. Stálo by za to zeptat se protiekologických expertů, kterými jsou ministr Urban či poslanec Schling, co si o novém ekologickém programu ČSSD myslí.

V případě ODS je situace trochu jednodušší. ODS vydala svůj program sice v atraktivní formě s barevnými obrázky na křídovém papíře, ale konkrétního se z něj moc nedozvíme.
Text se hemží obraty "je nutno" a "je třeba". V návrzích, jak řešit problémy životního prostředí, však nenajdeme jediné číslo, jediný konkrétní závazek. Žádné kvantifikované cíle a nástroje, jak jich dosáhnout, v programu ODS nenajdete.
Jedno je jasné. Pod tlakem zelených politické strany zelenají, což je v principu dobře. Čím větší mandát věnuje veřejnost ve volbách zeleným, tím větší vůli budou mít političtí partneři zelených k akceptování politiky vedoucí ke kvalitě života.

MILÍ ČTENÁŘI, protože se blíží volby, rozhodli jsme se prostor tohoto sloupku věnovat jednou za čtrnáct dní po celý týden představitelům našich nejsilnějších politických stran.

REDAKCE

***

" Pod tlakem zelených politické strany zelenají, což je v principu dobře."
MARTIN BURSÍK
předseda Strany zelených

Foto popis|

O autorovi| MARTIN BURSÍK, předseda Strany zelených

Město chce zachovat pět volebních obvodů
Olomoucký den 
28.4.2006 | rubrika: Olomoucko | strana: 4 | autor: PAVEL KONEČNÝ

* Život lidí ovlivní i zastupitelé, jimž nemohli dát hlas

Město Olomouc chce v podzimních komunálních volbách zachovat pět volebních obvodů. Taková situace údajně nahrává velkým stranám. Opozice rozdělení města na obvody, stejně jako v předchozích letech, kritizuje.

Olomouc * Radní města doporučili nelogické volební obvody zachovat. "Osvědčily se," prohlásil primátor Martin Tesařík (ČSSD). Lidé podle něj mnohem více znají své sousedy z blízkého okolí. S primátorovým názorem se ztotožnil i jeho náměstek Martin Novotný (ODS). Všechny obvody jsou zhruba stejně veliké a v každém se volí devět zastupitelů. "Pravdou je, že kandidát ale nemusí v obvodě, kde kandiduje, bydlet," připustil Novotný.
Pavel Andrš (Zelení) ale tvrdí, že zastupitel rozhoduje jednou rukou, jediným hlasováním o celém městě. "V zákoně o obcích rozdělení na volební obvody není, každý zastupitel má odpovědnost za vše. Každý volič by měl proto dostat komplexní kandidátku, a ne pouze její útržek. Věřím, že by tím pádem byla i kvalitnější," podotkl Andrš.
Také politolog Pavel Šaradín nevidí pro parcelaci města důvod. "Jedním volebním obvodem jsou třeba stejně velká města jako Zlín nebo Pardubice.
V celé republice jen v Praze, a kdo ví proč v Líšni, existuje rozdělení na volební obvody. Olomouc je v tomto ohledu raritou. Volič z opačného konce města totiž vůbec neví, kdo jej vlastně zastupuje a kdo za něj rozhoduje," prohlásil Šaradín. Podle politologa volební obvody míchají i s počtem křesel v pětačtyřicetičlenném zastupitelstvu města. "Kdyby obvody neexistovaly, měly by malé strany o tři mandáty více. Na úkor komunistů," spočítal Šaradín.
"Nemám chuť jít volit. V politice se nevyznám a myslím, že je úplně jedno, kdo na radnici sedí," uvedl Petr Sláma za sedmdesát procent voličů, kteří minule zůstali doma. Městská politika přilákala před čtyřmi lety k urnám jen třicet procent voličů. O jednu setinu procenta tehdy zvítězila ČSSD před ODS, když obě hlavní strany koalice získaly přes třiadvacet procent hlasů. V radniční koalici s nimi nakonec zasedl i jeden člen z řad lidovců, kteří ústy Tomáše Kvapila tehdy volební obvody kritizovali.
Definitivně mají o existenci volebních obvodů rozhodnout městští zastupitelé. Při hlasování se jich patrně sejde 38 na straně těch, kterým obvody vyhovují, a 7 s odlišným názorem. > Každý zastupitel má odpovědnost za vše. Volič by měl proto dostat komplexní kandidátku, ne pouze její útržek.< Pavel Andrš (Zelení)

Region| Střední Morava

Klíč| Kvapil Tomáš; KDU

Zelenými otřásají spory
Plzeňský deník 
28.4.2006 | rubrika: PLZEŇ | strana: 11 | autor: LENKA KOVANDOVÁ

Plzeň - Mocenský boj ve Straně zelených vrcholí. S preferencemi zelených rostou i vnitrostranické spory. Po patnáctiletém působení v plzeňské krajské organizaci odchází nyní zanícený ekolog Alois MACH (na snímku). Někteří členové strany ho totiž soustavně obviňují z údajné spolupráce s STB.
"Na ministerstvu vnitra došlo k omylu. Pozitivní lustrační osvědčení, že jsem kandidátem tajné spolupráce, jsem soudně vyvrátil. V té době, kdy jsem měl být lustrován, mi bylo 13 let," hájí se Alois Mach. Předsednictvo Strany zelených ho nedávno odvolalo z funkce krajského zmocněnce pro letošní volby. Na jeho místo dosadilo plzeňského ekologického aktivistu Romana Pechana. "Pana Macha si všichni velmi vážíme a je mi líto, že odchází ze strany. Nechápu, proč to někdo vytahuje zrovna před volbami," komentovala Machovo odvolání Eva Tylová, lídr na kandidátce Plzeňského kraje.
Mezi ostatními členy se hovoří o sporu mezi Aloisem Machem a předsedou krajské organizace Miroslavem Rybou. "Nikdy jsem ho z ničeho neobvinil. Došlo k nedorozumění. Pan Mach se cítí uražený a odmítl spolupráci," vysvětluje Ryba.
Kvůli sporům uvnitř strany chce odejít i Oldřich Lukáš. "Mach je čestný člověk, který se nebojí říkat věci na rovinu. Příští týden ho asi budu následovat," svěřil se Lukáš.

Foto popis|
Region| Západní Čechy