ČSSD lákala voliče na pivo zadarmo
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Střední Čechy | strana: 1 | autor: MARTIN LUKEŠ

ODS sází na auta, lidovci na besedy, Zelené není vidět

Okoř - Cukrová vata a pivo zdarma. Tak vypadal Den pro rodinu, sobotní předvolební akce ČSSD u zříceniny hradu Okoř. ODS zase jezdí za voliči v džípech, lidovci besedují a komunisté vsadili na prvomájové oslavy. Zelené zatím v kraji moc vidět není.
"Líbí se mi tu úplně všechno," svěřila se malá Anička Jiravová, která na Okoř na předvolební akci ČSSD přijela s rodiči a bratrem Tomášem z Hřebče na Kladensku. "Skákali jsme v pytlích a hráli kuželky," dodala a její bratr přikývl. "Jsme rádi, když se na Kladensku něco děje," říká maminka Jana a tatínek Petr dodává: "Je nám jasné, že se tu chtějí sociální demokraté lidem zalíbit, to ale na nás neplatí. My hlavně chceme, aby se tu děti pobavily." Jiravovi zatím nemají jasno, koho budou tentokrát volit, i když dříve dávali přednost spíše sociálním demokratům. Nyní se rozhodují mezi nimi a ODS. Jiravovi tvrdí, že podobné předvolební akce nemají na jejich rozhodování velký vliv.

Urban: Nikoho jsme nepřesvědčovali

Ani ministr průmyslu a obchodu Milan Urban s ministryní školství Petrou Buzkovou neočekávají, že by na Okoři získali pro sociální demokracii další voliče. "Lidé tu zjistí, že i ministři jsou lidé z masa a kostí, že nespadli z jiné planety a nepromlouvají k nim jen z televizní obrazovky. Mohou si tu s námi popovídat o tom, co je trápí. Byl bych samozřejmě rád, kdyby šlo k volbám co nejvíce lidí. Koho ale budou volit, to je jejich vůle, nikoho tu nepřesvědčujeme," řekl Milan Urban. "V rámci volební kampaně jsou takové akce určitým odlehčením i pro ty, kteří v kampani vystupují. Lidé se sem přijdou pobavit bez ohledu na to, koho budou volit," připojila se Buzková.
Ministryně přijela na Den pro rodinu sama. "Přijela jsem podpořit své kolegy. Na politické akce s sebou rodinu neberu. Nikdy jsem nechtěla, aby se mí blízcí aktivně zúčastňovali mých politických aktivit. Zvlášť svou dceru na podobné akce nechci vodit," dodala. Milan Urban přijel na Okoř s kamarády na motorkách, vzal s sebou i manželku. "Když budu upřímný, pro nás s manželkou je to příležitost, abychom byli spolu. Takových příležitostí kvůli politice moc nemáme," svěřil se ministr.
Podle Buzkové je volební kampaň sociálních demokratů klidná, pohodová a pozitivní. "Přiznám se, že jsem ji očekávala tvrdší, než zatím vypadá," poznamenala. "V naší kampani upozorňujeme na své přednosti, ale i na zápory ODS," řekla.
Středočeská ODS dobývá potenciální voliče ze sedaček amerických džípů. Spanilé modré jízdě veteránů z druhé světové války vévodí lídr kandidátky Vlastimil Tlustý. Ten se na mítincích souká z obrněného transportéru, který si koupil teprve před několika měsíci, a nešetří úsměvy.
Středočeští lidovci naopak zvolili strategii besed a diskuzí. Několikrát týdně vyjíždí lidovecká jednička Vlasta Parkanová i její kolega Josef Janeček mezi obyvatele středočeských měst a obcí. Zítra lidovci rozdají v Příbrami stovku fotbalových míčů mládežnickým družstvům z kraje.
Kandidáti komunistické strany byli vidět především na prvomájových oslavách, naopak zástupci Strany zelených v kraji vidět téměř nejsou.

O autorovi| MARTIN LUKEŠ, s přispěním Marcely Jurkové

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - střední čechy (střed)

Klíč| krajské volby; Janeček Josef - poslanec; Parkanová Vlasta; KDU

O gigantickém kanálu se chystá konference
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Východní Morava | strana: 1 | autor: (kat)

Kroměříž - Jeden státní rozpočet České republiky nebo náklady na pořádání dvou olympiád. Takové mohou být náklady na realizaci kanálu Dunaj - Odra - Labe (D-O-L), který by řeku Moravu proměnil na desítky let ve staveniště a pak ve vodní dálnici pro obří nákladní lodě.
Právě o tom jsou přesvědčeni organizátoři konference, která se bude od 11. do 12. května konat v Kroměříži. Jako první v historii však chce být konference fórem, kde se setkají nejen příznivci, ale i odpůrci projektu. Konference se uskuteční pod záštitou europoslance Tomáše Zatloukala a její součástí bude i exkurze Pomoravím od Kroměříže po Strážnici. Mezi registrovanými účastníky konference jsou zástupci obcí a krajských úřadů, senátorka Jitka Seitlová, poslankyně Michaela Šojdrová, předseda Strany zelených Martin Bursík, ale i náměstek hejtmana Zlínského kraje Vojtěch Jurčík. Vystoupí i zástupce ministerstva životního prostředí.
Pozvání dostali i všichni hejtmani příslušných krajů a předsedové hospodářských komor. Přihlášeno je zatím přes padesát účastníků.
Setkání pořádá Hnutí Duha, občanské sdružení Stop vandalům a Unie pro řeku Moravu.
V Kroměříži si účastníci konference například prohlédnou místo, kde by podle projektu měla na soutoku Moštěnky s Moravou vzniknout obrovská 190 metrů dlouhá plavební komora.
Její stavbě by padl za oběť skoro celý tamní Mlýnský les. Plánovanému kroměřížskému překladišti by zase muselo ustoupit vlakové i autobusové nádraží nebo poměrně nedávno postavený domov důchodců. Kanál přitom nejspíš vůbec není potřeba, protože jeho trasu kopíruje nově rekonstruovaný a málo využívaný vysokorychlostní železniční koridor. Přírodě by pravděpodobně způsobil nenávratné škody.
Přesto gigantický projekt jeden z jeho duchovních otců Josef Podzimek označuje za "snadno proveditelnou a nejvýše nutnou" vodní cestu. (Viz Obří kanál... strana D3)

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jihovýchodní Morava

Klíč| Státní rozpočet; Jurčík Vojtěch; Seitlová Jitka; Šojdrová Michaela

Obávám se plíživého fašismu
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Události a politika | strana: 2 | autor: OLGA MÁLKOVÁ

Bývalý prezident Václav Havel v této souvislosti nepřímo kritizoval svého nástupce Václava Klaus

Praha - Bývalý prezident Václav Havel se v postkomunistickém světě obává plíživého fašismu a neofašismu. Na tuto myšlenku jej přivedl zákrok policisty, který 1. května zmlátil pracovnici Úřadu vlády Kateřinu Jacques, když protestovala proti demonstraci neonacistů.
"Mám dojem, že někteří naši politici svými vyjádřeními k tomu bezděky, aniž třeba chtějí, přispívají, k této atmosféře příznivé pro takovéto nálady," řekl exprezident v neděli v pořadu České televize Otázky Václava Moravce.
Mezi taková vyjádření Havel řadí například tvrzení, že v Letech u Písku nebyl koncentrační tábor. K šíření neofašismu podle něj přispívá i odmítání zákona o registrovaném partnerství.
"Třeba když se mluví o tom, že ten náš koncentráček nebyl tak úplně špatný jako ty cizí, že cizáci nemají co říkat, jestli naši handicapovaní budou v klecích, když se dává najevo, že menšina jinak sexuálně orientovaná nemá co vyskakovat," uvedl Havel.

Staré spory s Klausem Havel tak nepřímo kritizoval svého nástupce Václava Klause. Výčet nebezpečných vyjádření je totiž zároveň parafrází několika Klausových výroků. Například o romském sběrném táboře v Letech u Písku Klaus loni v červnu prohlásil: "Nešlo o koncentrační tábor v tom smyslu jako například v Osvětimi či Buchenwaldu." Ani co se týká postoje ke klecovým lůžkům, není pochyb, koho měl Havel v neděli na mysli. Byl to totiž právě prezident Klaus, který na kritiku užívání těchto lůžek ze strany britské spisovatelky J. K. Rowlingové reagoval: "Já tady žádné děti v klecích nevidím, neviděl jsem je ani tehdy, a jestli si chce zvyšovat svou popularitu, kterou má i tak dost vysokou, tak tomu já nemohu tleskat." Zákon o registrovaném partnerství zase Klaus vetoval s tím, že je "tragickým omylem". Právě za takovými vyjádřeními se přitom podle Havla skrývá jakýsi vlastenecký ideál etnické čistoty, který je velmi nebezpečný. Prezidentův mluvčí Petr Hájek včera uvedl, že prezident se k vystoupení Václava Havla nebude vyjadřovat.
Na povrch tak opět vypluly neshody, které mezi oběma muži panují už léta. Václav Havel o nich otevřeně píše i ve své nové knize Prosím stručně, která vyšla minulý týden. O Klausovi mluví jako o člověku, který si na své cestě k moci počínal obdivuhodně prakticky a promyšleně. "Ale někdy to hnal na samo pomezí morálního chování," soudí Havel.
Na jiném místě v knize pak na otázku, jak s Klausem v době československé federace vycházel, odpovídá: "Celkem korektně. On musel překonávat svůj odpor ke mně, protože vystoupit proti mně veřejně a ostře by mu tehdy ublížilo, já se snažil respektovat jeho."
Sám Havel přitom přiznal, že je nervózní z toho, jak kniha bude přijata. Pokládá ji totiž za nezvykle upřímnou. Na otázku, zda již má nějaké ohlasy ze strany těch, které v koláži rozhovorů, poznámek a vzpomínek kritizuje, na Knižním veletrhu v Praze odpověděl: "Nezaznamenal jsem zatím žádné ohlasy, ale očekávám, že někteří, kterým se třeba nelíbí, co tam píšu, sbírají své síly."

Havel podporuje zelené Havlovy pochvaly se v nedělním pořadu Otázky Václava Moravce naopak dočkala Strana zelených. Bývalý prezident potvrdil, že je mu programově blízká a že jeho "nazelenalost" není žádnou novinkou. "Byl jsem zelený, když většina zelených byla ještě v plenkách," dodal Havel.

***

"Někteří naši politici svými výroky bezděky přispívají k atmosféře příznivé pro plíživý fašismus."
Václav Havel

Za zbití političky padl první trest. Pro velitele
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Události a politika | strana: 2 | autor: JAN VACA

Praha - Za surový zásah, při kterém minulý týden zbil policista Tomáš Čermák kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques, padl první kázeňský trest. Potrestaným však není Čermák, ale policista, který mu v době incidentu velel.
"Nezajistil celou řadu úkolů, které zajistit měl, zejména směrem k dalším policistům včetně Tomáše Čermáka," vysvětlil včera policejní prezident Vladislav Husák, který se kvůli zásahu setkal s ministrem vnitra Františkem Bublanem. Potrestaný policista však vyvázl poměrně lehce. "Nadřízení mu na měsíc snížili plat o deset procent," řekl Husák. Jméno potrestaného muže však nezveřejnil.
Kvůli incidentu se dají čekat další postihy, ale ty zřejmě nebudou tak nízké. Husák včera Bublanovi slíbil, že do středy rozhodne, zda potrestá i vyšší důstojníky z obvodního ředitelství pro Prahu 2 a z pražské policejní správy. Mezi těmi, koho by se to mohlo týkat, je i šéf obvodního ředitelství Jan Navrátil. "Chci o tom jednat ještě s vedením pražské policie. Je možné, že některé policisty čeká odvolání," dodal Husák.

Potrestaný je i šéf policie: nestal se generálem

Vyšetřování případu zbité Kateřiny Jacques neskončí ani poté. Inspekce ministra vnitra se začne zabývat tím, zda nepochybili také další policisté přímo na místě incidentu.
Už v pátek inspekce obvinila policistu Čermáka ze zneužití pravomoci veřejného činitele a také z ublížení na zdraví. Stíhání kvůli prvnímu trestnému činu by se mohli nově dočkat i Čermákovi kolegové, kteří se dívali, jak političku a ochránkyni lidských práv z Úřadu vlády mlátí.
"Inspekce prověří, zda se nedopustili něčeho i oni. Ukazuje se totiž, že pochybila řada policistů," řekl ministr Bublan. Prošetřování se bude týkat asi deseti policistů.
Potrestaný za agresivní zákrok je svým způsobem i šéf policie Husák. Včera si měl jít na Hrad pro generálskou hodnost. Proti jeho povýšení se na poslední chvíli postavil právě kvůli chování policisty Čermáka premiér Jiří Paroubek. Prezident Václav Klaus s tím souhlasil.
"Samozřejmě mě to mrzí. Je to však kompetence jiných person a já to přijímám jako loajální policista," řekl k tomu policejní prezident Husák.

* Zelení
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: Ondřej Liška

Chystáme hudební festival

Naší největší předvolební akcí bude koncert, který připravujeme na sobotu 27. května. Bude to vlastně jakýsi odpolední a večerní festival. Kdo přesně na Moravském náměstí v Brně vystoupí, nemohu ještě říct. S některými kapelami vše ještě dojednáváme. Budou to ale určitě atraktivní skupiny. Kromě toho otevíráme v sobotu 13. května další volební centrum.
Po našem centru na Flédě to bude tentokrát na Kobližné ulici v Brně. Kraj budeme objíždět v octaviích speciálně upravených na řepkový pohon. To ostatně platí pro celou kampaň zelených.

Foto popis|

O autorovi| Ondřej Liška, lídr kandidátky Strany zelených

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jižní Morava

Brzy budu známý, věří unionistický básník
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Téma dnes | strana: 3 | autor: LUCIE KUČEROVÁ

Za jihomoravskou Unii svobody kandiduje do Poslanecké sněmovny básník. Toto označení si alespoň vepsal do kolonky profese.
"Počítám, že v krátké době se prosadím a budu celkem známý," odhaduje Jindřich Valenta. Soudí tak z recenzí i z toho, co má za osm let v poezii za sebou.
Básničky Valentu, jak už to v tuzemsku bývá, neuživí, a tak si porůznu přivydělává. "Jsem na volné noze a nestěžuju si," říká.
Padesátiletý muž pochází z Brna-Černovic. Zde také po revoluci nakrátko zasedl v zastupitelstvu, tehdy za Stranu zelených. Do Unie svobody vstoupil pár týdnů po jejím vzniku v roce 1998. Věří, že i přes nepříznivé preference se unionisté letos do Sněmovny dostanou. "Vždyť volební kampaň jsme začali před pár dny," poznamenává.
A jak je letitému členovi unie, když vidí, že kampaň strany se před dvěma týdny narychlo obrátila ke kuřákům marihuany či sprejerům? "Ten program je naprosto konzistentní. Užší i širší vedení se o tom bavilo a bylo to schváleno," prohlašuje. S novou strategií souhlasí, přestože sám marihuanu nikdy neměl, už osm let nekouří a z "drog" si dá pouze alkohol. Valenta působí jako oddaný a dá se říct i zapálený člen. Kdykoli mluví o politických cílech, vždy řekne "my". Na schůzku si dokonce přinese výpisky z nového předvolebního programu.
Ať už volby dopadnou jakkoli, na začátku června Valentu čeká vrchol. Vyjde mu druhá samostatná sbírka Pepř v srdci. Věří v její úspěch. "Věřit si je důležité. Když si nevěříte, nemůžete vystupovat třeba na autorských čteních. Bez takové propagace se dnešní básník neobejde," zdůrazňuje.
Valenta je ženatý, má dvě dcery a dvě vnučky.

Foto popis|

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - jižní Morava

Zelení: Vývoz odpadů musí být v Německu trestný čin
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Kraj Plzeňský | strana: 4 | autor: (ned)

Plzeň - Mezinárodní alianci proti nelegálnímu vyvážení a obchodování s odpady založili kandidáti Strany zelených v Česku a poslanci Zelených z Bavorska a Rakouska. Chtějí prosadit přísnější pravidla pro nakládání s odpady. Zelení reagují na skutečnost, že od konce minulého roku se začaly do Česka nelegálně dovážet tisíce tun odpadu především z Německa.
"Chceme posílit kompetence policie a celníků. Cílem aliance je i společná příprava zákonů, týkajících se odpadů," řekla Eva Tylová, volební jednička SZ v plzeňském kraji. Tylová se domnívá, že v boji proti dovozu odpadu může sehrát důležitou roli veřejnost. "Musí mít možnost ohlásit takovou záležitost. Stát by měl zřídit linku, kde by to bylo možné," uvedla Tylová. Petici za přísná pravidla pro nakládání s odpady podepsaly v kraji už na dva tisíce lidí.
Podle poslance bavorského zemského sněmu Eika Hallitzkyho si němečtí politici nepřejí, aby se kvůli vývozu odpadů narušily vztahy mezi sousedními zeměmi. "Česko není žádnou skládkou bavorského odpadu. Chceme dosáhnout toho, aby se ilegální vývoz odpadů stal v Bavorsku trestným činem," konstatoval Hallitzky.

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - plzeňský kraj

Jsou mladí a bez svého bytu
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 6 | autor: OLGA MÁLKOVÁ

ČTYŘI TÝDNY DO VOLEB. MF DNES přináší sedmou část desetidílného seriálu o hlavních předvolebních tématech. Každý týden se vždy jeden člen poroty MF DNES sestavené z "obyčejných" lidí svěří se svým problémem a politici mu nabídnou svá řešení. Dnes: bydlení.

BYDLENÍ Co nás čeká po volbách

Pořídit si byt je nákladná záležitost. Například v Praze přijde metr čtvereční nového bytu na 45 tisíc korun. Právě dostupnost bydlení bude pro některé voliče rozhodující pro to, komu dají svůj hlas. O problémech bydlení dnes vypráví Věra Kolihová.
Přečtěte si také, co jí slibují experti pěti politických stran, které mají šanci ve volbách uspět. Seriál MF DNES tak na příbězích obyčejných lidí přiblíží důležitá témata nadcházejících voleb.

Praha - Se svým přítelem Janem Fapšem bydlí Věra Kolihová již více než rok v Praze v bytě s tržním nájemným. Měsíčně za nájem zaplatí deset tisíc korun, tedy asi pětinu toho, co oba vydělají.
"Jsme oba z Prahy, ale chtěli jsme bydlet spolu, takže jsme asi před rokem začali hledat podnájem. Nabídka byla slušná, ale cena většinou neodpovídala kvalitě," vzpomíná čtyřiadvacetiletá Věra Kolihová. Asi po čtyřech měsících si našli jednopokojový byt s kuchyňským koutem v Praze 5. Cena? Deset tisíc korun měsíčně. "Na Prahu nám to nepřijde přehnaně drahé, naštěstí vyděláváme dost, abychom si to mohli dovolit. Někdy je pohodlnější žít v pronájmu," uvažuje Jan Fapšo. Přiznává, že jednou by chtěli bydlet ve svém. A jejich představa ideálního bytu? Vlastní třípokojový byt v novostavbě, velký aspoň 80 metrů čtverečních. Takový je však v Praze přijde na 3,5 až 5 milionů korun.
"V nejbližší době se nechystáme kupovat vlastní bydlení. Nemáme totiž dost našetřeno na počáteční vklad," říká sedmadvacetiletý Fapšo, který pracuje jako konzultant v softwarové firmě.
Uvědomuje si, že půjčit si znamená se zadlužit na dlouhá léta. "Myslím, že splácet hypotéku budeme minimálně dvacet pět let," dívá se do budoucnosti Kolihová, která pracuje jako asistentka v nadnárodní firmě. I přes vysoké ceny zájem o nové byty v Česku roste. Minulý rok jich stavbaři postavili rekordních 33 tisíc. Nejdráž přitom přijde nový byt v Praze, kde metr čtvereční stojí průměrně 45 tisíc korun. Nejlevněji lze naopak vlastní bydlení pořídit na severu Čech. Například v Chomutově stojí metr čtvereční 4,5 tisíce korun.
Kde vzít miliony korun na koupi bytu, teď řeší silné ročníky 70. let, které zakládají rodiny a chtějí bydlet "ve svém". I Kolihová přiznává, že byt si s přítelem koupí, až začnou pomýšlet na rodinu.
Do té doby musí platit tržní nájemné, které několikanásobně přesahuje výši regulovaných nájmů. Deregulace však podle nich nic nevyřeší. "Nevěřím, že s deregulací klesnou nájmy nebo naráz bude spousta levných bytů na prodej," míní Fapšo. Proto slibům politiků, že rychle deregulují nájmy, příliš nevěří.
Naopak ho zklamalo, že si Česká republika nedokázala při jednáních s Evropskou unií prosadit nižší daňovou sazbu na stavební práce. Ty by tak měly od příštího roku podražit. "To logicky zdraží i samotné byty," říká Fapšo.
Pár příliš nespoléhá ani na půjčku mladým lidem, kterou schválila sociálnědemokratická vláda. "Můžete si půjčit maximálně 300 tisíc korun. To je při dnešních cenách směšné," tvrdí Kolihová.
Naopak by uvítala výstavbu městských bytů, v nichž by mohly za rozumné nájmy alespoň dočasně bydlet mladé rodiny, které na vlastní byt zatím nedosáhnou.

Petr Gandalovič
expert ODS pro otázky bydlení

Nezatracoval bych deregulaci nájmů, než si mladý pár pořídí vlastní byt, musí platit tržní nájem. A ten po deregulaci klesne. Hlavní nástroj podpory nové výstavby bytů je pro ODS hypotéka. Chceme nabízet dotaci do úroků jak ze stavebního spoření, tak z hypotéky. V systému rovné daně sice nebudou odečitatelné položky, jak je tomu nyní, ale my to chceme kompenzovat státním příspěvkem na úrok. Ten je možné dávat již nyní, ale vláda jej nedává, protože úroková sazba klesla pod čtyři procenta. My toto kritérium změkčíme.

Radko Martínek
ministr pro místní rozvoj za ČSSD

Nabízíme takzvané novomanželské půjčky. Chceme zahájit výstavbu neziskových bytových společenství - byla by to výstavba nájemních bytů, ale vzhledem k neziskovosti společnosti by nájemné bylo výrazně nižší. Nezisková společenství bychom podobně jako jinde v Evropě dotovali. I nadále chceme udržet pětiprocentní sazbu DPH na stavební práce. Hodláme dál podporovat stavební spoření a hypotéky. Letos se rozjíždí i projekt, v němž lze získat půjčku 700 tisíc korun na družstevní bydlení se splatností 20 let a také sto tisíc korun nevratné dotace.

Tomáš Kvapil
expert KDU-ČSL pro otázky bydlení

Podle mě má smysl deregulace, protože mladí budou mít nižší nájmy, a víc tak ušetří na vlastní bydlení.
KDU považuje novomanželskou půjčku za dobrý nástroj, ale k pořízení bytu je třeba ji nakombinovat ještě se stavebním spořením a hypotékou. Chceme podporovat výstavbu rodinných domů - a to dotací až do výše 250 tisíc korun. Také podporujeme, aby obce měly dostatek pozemků na výstavbu bytů. Dlouhodobě usilujeme o to, aby nejen dostávaly bezplatně vhodné pozemky od státu, ale také peníze na přípravu těchto pozemků k výstavbě.

František Beneš
expert KSČM pro otázky bydlení

Navrhujeme masivní podporu výstavby družstevních bytů na neziskovém principu. Investorem výstavby by byly neziskové bytové společnosti. Podpora na jeden byt by činila sedm set tisíc korun úvěru. Sto až dvě stě tisíc na každý byt bychom promíjeli. S každým narozeným dítětem za doby, kdy by lidé stavěli, bychom jim odpustili dalších sto tisíc korun. Propočetli jsme, že splátka by pak činila asi 60 korun za jeden metr čtvereční měsíčně. Stát by takové bydlení garantoval dvacet let. K zahájení stavby by tak stačilo jedno stavební spoření.

František Nerad
expert Strany zelených pro bydlení

Budeme prosazovat výstavbu kvalitnějších bytů pro mladé s postupně se zvyšujícím nájemným. Podobně postupují například ve Francii. Mladí mají prvních pět let nízké nájemné s tím, že pak se jim bude postupně zvyšovat. Také se budeme zasazovat o podporu hypoték formou dotací na úroky - ovšem rozdílnou pro různé skupiny lidí. Chtěli bychom také změnit způsob regulace nájemného. Musí být místně dané a zohledňovat ekonomickou situaci v daném kraji a městě. Krajská zastupitelstva stanoví pět úrovní nájemného a obce se samy přihlásí do jedné z nich.

Foto popis| CHCE BYT, NEMÁ PENÍZE. Věra Kolihová bydlí v bytě za tržní nájem. Na koupi vlastního bydlení zatím nemá s přítelem dost peněz.
Foto autor| FOTO: MAFA - MICHAL ŠULA

Klíč| Kvapil Tomáš; KDU

Hon za strakatou koalicí
Mladá fronta DNES 
9.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 8 | autor: BOHUMIL PEČINKA

Levicový konzervatismus ve srovnání s liberálními reformami nenabízí zlepšení

Každé parlamentní volby mají své téma, obsažené ve dvou rovinách: o co se ve volbách hraje a kdo s kým bude po volbách vládnout. Kontury toho prvního naznačil Jiří Paroubek (ČSSD) už před čtrnácti dny v televizní Sedmičce, kde diskutoval s Petrem Gandalovičem (ODS). Podle jeho názoru by se Česko mělo přibližovat západním zemím s velkým státem veřejných služeb a vysokým zdaněním. Souzní to s někdejším návrhem expremiéra Stanislava Grosse, aby se Česká republika přestala snažit o snižování daní a naopak je "harmonizovala". V neunijní řeči zvýšila daně z příjmů fyzických a právnických osob (vytvořila takzvanou minimální sazbu), stejně jako v případě spotřebních daní a DPH. Z hlediska malého postkomunistického státu je to podivná solidarita s nemocnými obry evropské ekonomiky typu Francie a Německa, jejichž hospodářství se potácí kolem jednoprocentního růstu a své potíže s drahou pracovní silou chtějí řešit vývozem svých problémů i do ostatních částí Evropy.
Tyto země samozřejmě mají vysoký standard sociálních služeb, ale je pouze otázkou času, kdy budou muset přistoupit k bolestivým reformám svých veřejných systémů táhnoucích je směrem k nižšímu růstu a vyšší nezaměstnanosti. Jejich politici přitom praktikují zvláštní způsob boje na zdrženou, jenž by se dal nazvat levicovým konzervatismem. Podstatou je uchovat maximum ze státu blahobytu, který dosáhl svého zenitu před třiceti a více lety, a tvářit se, že budoucnost je stále, co bývala.
Ústecký primátor Gandalovič se na rozdíl od premiéra odvolával na příklad Irska, které politikou nízkých daní nastartovalo nejdelší hospodářský růst ve své historii. Mluvil rovněž o Slovensku tolik vysmívaném sociálními demokraty, jehož politická reprezentace za osm let vlády dokázala obrátit hrozivé trendy a na rozdíl od nás provedla ukázkovou penzijní reformu, o níž se u nás jen mluví. Souhrnně řečeno, obsahem tradičního soupeření levice s pravicí před letošními volbami bude střet levicového konzervatismu snažícího se zachovat nefunkční západoevropské modely z padesátých a šedesátých let s požadavkem více či méně liberální reformy.
Do poloviny února bylo dalším z důležitých témat, zda se Jiřímu Paroubkovi podaří vytvořit menšinovou vládu ČSSD s podporou komunistů. Po vstupu zelených na scénu po ní však neštěkne pes, natož český premiér. Ve chvílích prvotního zmatku pan Paroubek útočil na zelené, kteří na rozdíl od něj spolupráci s komunisty odmítli, slovy: Volte Bursíka, dostanete Topolánka. Ani k této konstrukci se už dnes nehlásí, protože ve skutečnosti je všechno jinak. Zelení nejsou nedotčenou partají ochránců broučků a velryb, ale skrze osobu svého předsedy Martina Bursíka v sobě koncentrují zájmy určitých podnikatelských a intelektuálních elit.
Ty se od roku 1990 neúspěšně pokoušely o vlastní politiku v rámci někdejšího Občanského hnutí. Později se rozešly do různých stran a ve vládní ČSSD si vytvořily své křídlo, díky němuž se dostaly k vlivu a penězům. V kuloárech dnes dělají všechno pro to, aby po volbách vznikla vláda sociálních demokratů, Strany zelených a KDU-ČSL, kterou politolog Bohumil Doležal nazval strakatou koalicí. Spolupráce občanských demokratů a zelených je proto mýtus, uskutečnitelný jen při mimořádném volebním úspěchu ODS. V tom případě by předsedovi Bursíkovi skutečně nic jiného nezbývalo.
Jinak celou svou osobností, zájmovým a jiným rozpoložením tenduje k sociálním demokratům.
Druhé téma letošních voleb by proto mohlo znít: bude se opakovat vláda současné koalice, v níž Unii svobody nahradí zelení?

***

Spolupráce občanských demokratů a zelených je mýtus, který by byl teoreticky uskutečnitelný pouze při mimořádném volebním úspěchu ODS.

Foto popis|

O autorovi| BOHUMIL PEČINKA, komentátor REFLEXU

Jonáš: Jestli Jalta prodělá, odejdu
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Brno | strana: 1 | autor: JIŘÍ SMETANA

Náměstek tvrdí, že opravy nepřesáhnou 50 milionů

Brno - Na koupi Jalty vyděláme. Pokud se prokáže opak, jsem připraven z toho vyvodit osobní důsledky. To včera v rozhovoru pro MF DNES uvedl náměstek brněnského primátora Radomír Jonáš (ODS), který kontroverzní obchod prosadil i přes nesouhlas opozice i koaličních lidovců.
Odhady ceny oprav pasáže Jalta, kterou město získalo pro své úředníky, kolísají od dvaceti milionů korun až po půlmiliardu. Podle vedení radnice je ovšem horní hranice, se kterou ve čtvrtek přišla lidovecká radní Barbora Javorová, nesmyslně nadsazená. "Za půl miliardy jsme postavili kompletně zemskou knihovnu na Kounicově," uvedl primátor Richard Svoboda (ODS).
V Jaltě už probíhají opravy. Maluje se, natírají se okna, budou se pokládat podlahy. Náměstek Jonáš tvrdí, že se cena oprav šestipodlažní budovy dostane do dvacetimilionové hranice. "Podle mého hrubého profesního odhadu bude zajištění betonových konstrukcí stát dalších maximálně třicet milionů," řekl Jonáš.
Stanovit si "strop", při jehož překročení by byl připraven rezignovat, ale odmítl. "Jsem připraven odejít, pokud bude Jalta prodělečný podnik. Do celé transakce je třeba započítat prodej budovy na Kounicově, která se přesunutím úředníků do Jalty uvolní a o kterou má zájem zahraniční investor z oblasti výpočetní techniky," vysvětlil náměstek.
Podle politologa z Masarykovy univerzity Miroslava Mareše nabízí taková specifikace notný prostor k manévrování. "Vše záleží na definici toho, co je pro Brno výhodné," míní Mareš.
Primátor Richard Svoboda stanovil únosnou hranici investic do oprav na sto milionů korun, cenu oprav odhaduje na "desítky milionů". "Předpokládám, že pokud to tak nebude, tak lidé, kteří nesli návrh do Rady, jsou připraveni z toho vyvodit důsledky," prohlásil Svoboda, kterého už podruhé kvůli podpisu smlouvy o směně Jalty vyzvala Strana zelených k rezignaci. Svoboda totiž směnu Jalty za městské domy a pozemky stvrdil jeden před zasedáním zastupitelstva, které o ní chtělo znovu hlasovat. "To mám rezignovat, protože 30 zastupitelů schválilo smlouvu a já ji podepsal?" odpověděl otázkou primátor.

(Viz Další posudky... str. B2)

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - Brno

Klíč| Javorová Barbora; KDU

Volby jsou mužská hra
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Severní Čechy | strana: 1 | autor: LUCIE SUCHÁ JAN VESELÝ

V kraji je vysoký počet žen na kandidátkách. Oproti slibům jich je ale málo

Severní Čechy - Jen tři severočeské ženy-političky mají podle posledních průzkumů reálnou šanci, že se dostanou po červnových volbách do parlamentu: Džamila Stehlíková ze Strany zelených, Marcela Mertinová z ČSSD a Erika Sedláčková z KSČM. Další se tam mohou z kandidátek nejsilnějších stran probojovat, jen pokud dostanou vysoký počet preferenčních hlasů.
A tři je nízké číslo, počítáme-li, že by do poslanecké sněmovny mělo směřovat z kraje 14 nových či staronových poslanců. I tak jde však o posun, v roce 2002 byla na volitelném místě jen jediná žena -Květa Čelišová z KSČM.
I když poslanci o vyšším zastoupení žen v politice a případném zavedení kvót neustále diskutují a slibují zlepšení, nejméně žen mají na kandidátkách dvě tradiční parlamentní a nejsilnější strany v kraji -ODS a ČSSD.
"Do politiky se obecně moc žen nepouští, v případě, že ano, chtějí se podle mých zkušeností věnovat spíše politice komunální. Osobně bych byl raději, kdyby číslo bylo vyšší, ženy mají na spoustu věcí jiný pohled nebo jiné způsoby řešení," říká předseda krajských sociálních demokratů Petr Benda. Na kandidátce ČSSD se žena (Marcela Mertinová) objevuje až na šestém místě. Ještě na nižších postech je žena na soupisce ODS, Liběna Hlinková zaujímá až deváté místo. Celkem je žen na kandidátce ODS šest. Nejvýše se žena dostala u zelených - Džamila Stehlíková je dvojkou.
"Problém není v tom, že by ženy byly vědomě potlačovány, ale jde tu o stereotyp v myšlení, o klišé, že je to spíše muž, který by se měl realizovat v politických funkcích," říká Džamila Stehlíková. Za zelené kandiduje z šestadvaceti lidí devět političek, stejně jako u lidovců. Zatímco u nich vyšel tento počet z primárních voleb, u zelených se ženy dostaly do volitelných míst s pomocí kvót, tedy pevně stanovených pozic pro může i ženy.
Politolog Zdeněk Zbořil má za to, že v parlamentu by měla zasedat polovina žen. "Mohly by zbavit politiku těch silných slov a "velkých myšlenek", které jsou jenom pseudomyšlenkami, a vrátit vlastně politiku ke starosti o věci veřejné," míní.
Ve srovnání s celostátním průměrem je počet Severočešek na kandidátkách vyšší. Podíl žen v zemi je 24 procent, v kraji je na soupiskách téměř 29 procent žen.
Podobná situace jako v Ústeckém kraji, panuje i v Libereckém. V dalším ze sousedních regionů - Karlovarském - je pak počet žen stejný jako celostátní průměr.
I politolog Zbořil prosazuje, aby tento průměr, tedy pětina až čtvrtina žen na kandidátkách, byl zvyšován uměle, tedy zmíněnými kvótami.
"Ženy by neměly rezignovat na politickou emancipaci. Té kulturní a sociální je svým způsobem dosaženo alespoň formálně. A k tomu by se mělo využívat prostředků, které se někomu zdají i omezováním svobody, například kvóty na kandidátkách. Podle mě by to v České republice za současného stavu společnosti bylo řešení. Všimněte si, že ženy dost často vystupují úspěšně v debatách o sociálním zákonodárství, zatímco muži se hádají o tom, zda jet do Iráku, nebo ne," říká.
A jak ony kvóty vlastně fungují? "Na každá tři místa na kandidátce musí být alespoň jeden člověk opačného pohlaví. Takže vlastně máme vnitřním předpisem dáno, že žena musí být v první trojce a jestli je první, nebo třetí, rozhodne demokratické hlasování. Kdyby žena byla čtvrtá, a v první trojce nebyla ani jedna, postoupila by automaticky na třetí místo," popsala postup Džamila Stehlíková.
Obě strany s nejnižším počtem žen na kandidátkách, tedy ODS a ČSSD, žádné kvóty neuznávají.
"Vycházíme z toho, jak se kdo prosadil v primárních volbách. Jsem zastáncem toho, že by měly být ženy v politice více, ale myslím, že to musí být přirozený proces, který si zvolí samy ženy a ne nějaké kvóty, protože i pro ně samotné by jistě bylo urážlivé, kdyby jejich místa na kandidátce byla výsledkem nějakých předem dohodnutých počtů. Nehodnotí se pak jejich zásluhy a úspěch v primárních volbách," míní lídr ODS a primátor Ústí nad Labem Petr Gandalovič.

* Ženy ve volbách
 kandidátky v kraji
  počet žen nejvýše umístěná
ODS  6   Liběna Hlinková
            (9. místo)
ČSSD 6 Marcela Mertinová
            (6. místo)
KSČM 7  Erika Sedláčková
            (5. místo)
SZ   9 Džamila Stehlíková
            (2. místo)
KDU - ČSL 9 Magdaléna Ryvolová
            (9. místo)
Pozn.: Těchto pět stran má podle průzkumů šanci dostat se do Parlamentu ČR

O autorovi| LUCIE SUCHÁ JAN VESELÝ, s přispěním Vladěny Maršálkové

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - severní Čechy

Husita, který bojoval proti dálnici
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Události a politika | strana: 2 | autor: (vid)

PROFIL KANDIDÁTA

Jiří Zedníček, farář

Sloupnice - Nápad Jiřího Zedníčka, evangelického faráře ze Sloupnice a Litomyšle, pomohl místním odvrátit stavbu čtyřproudé silnice kolem jejich obce. Fotografie žebřiňáku a demonstrantů převlečených za husity se dostaly do většiny českých novin. Díky tomu se jejich protesty neztratily mezi desítkami podobných akcí a dálnice, která má spojit severní Čechy se severní Moravou, nepovede kopci mezi Litomyšlí a Českou Třebovou, ale kolem Litomyšle a Svitav. "Byl jsem odhodlaný jet s husitským žebřiňákem nejen do Prahy před Úřad vlády, ale i do Bruselu. Zabránit severní trase silnice R35 je jedním z mých životních cílů," řekl Zedníček před časem. Ve sporech o trasu dálnice R35 se přiučil lecčemu z politického boje a dokázal, že umí prosazovat i radikální názory. Nyní Zedníček kandiduje v Pardubickém kraji jako nestraník ze čtvrtého místa kandidátky Strany zelených do Poslanecké sněmovny. "Podporuji Stranu zelených, neboť se domnívám, že je to jediná skutečná alternativa na současné politické scéně. Má silnou ideovou základnu, prošla dlouhým vývojem a je to strana s evropskou tradicí. Rozhodně to není sbírka recyklovaných politiků," říká. Jako poslanec by se chtěl Zedníček zasazovat za rozvoj občanské společnosti a podporu neziskových organizací. "Zajímá mě problematika menšin a handicapovaných ve společnosti. Vedle péče o životní prostředí bych chtěl prosazovat zásadní změny v oblasti náhradní výchovy dětí a zlepšení vztahu státu k církvím," říká husita.

Foto popis|

Kateřina Jacques přijede do Varů
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Kraj Karlovarský | strana: 2 | autor: (bz)

UDÁLOSTI

KARLOVY VARY

Kateřina Jacques, kterou v pondělí v Praze ztloukl policista, přijede do Karlových Varů. Na předvolební akci 11. května podpoří v Thermalu kandidáty Strany zelených v kraji. Kateřina Jacques sama za zelené kandiduje jako jejich dvojka v Praze. "Slíbila, že pokud to její zdravotní stav dovolí, zúčastní se spolu Martinem Bursíkem 11. května od 17 hodin besedy s občany," řekl lídr zelených v kraji Pavel Žlebek.

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - karlovarský kraj

Proč by mělo být více političek?
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Severní Čechy | strana: 3 | autor: (luc, vlm)

Petr Benda
předseda severočeské ČSSD

Osobně bych byl raději, kdyby byl počet žen v politice vyšší. Ženy mají na spoustu záležitostí jiný pohled a mají také jiné způsoby řešení problémů.

Jana Vaňhová,
místopředsedkyně ČSSD

Žen by mělo být v politice podle mne rozhodně více. Všechny, které se rozhodnou do politiky vstoupit, mají mojí podporu. Myslím si, že ženy politiku svým způsobem zjemňují, nepoužívají totiž hrubou rétoriku.
Jejich pohled na určité otázky, například na problémy rodiny, je určitě jiný než mužský. To, že není v současné době v politice dostatek žen, je částečně způsobeno i tím, že si o politickém kolbišti samy myslí, že je agresivní a příliš ostré. A ženy se s tímto stavem neztotožňují.

Michal Horáček
textař

Myslím, že žen je v politice tolik, kolik jich tam má být. Nesmíme ženy podceňovat, že kdyby chtěly být v politice, tak by se tam nedostaly. Žádné mužské spiknutí neexistuje, chtějí-li ženy trávit svůj život přínosnějším způsobem - což jim nikdo nesmí vyčítat - ať tráví. V politice mi chybí lepší politici, kteří by měli vize. A jestli je toto mužská, nebo ženská přednost, to nedokážu posoudit.

Jarmila Kurešová
soudkyně

Myslím si, že žen v politice rozhodně není dost. Částečně je to asi způsobeno tím, že ženy jsou pragmatičtější. Vědí, jak to v politice chodí, a nemají chuť se stát její součástí. Pokud už ženy v politice působí, mám pocit, že jejich rozhodnutí jsou praktičtější. Podle mého názoru nejde ženám o to, aby se ukázaly před kamerami.

Džamila Stehlíková,
lékařka, Zelení

Spousta politiků říká, že žena v politice se od mužů liší tím, jak umí vyjednávat. Je empatičtější, umí si vážit kompromisu, méně často také vyvolává konflikty a lépe je dokáže řešit. Jsem přesvědčena, že je jen otázka času, kdy v politice bude stejná účast a šance žen.

Martin Maxa
zpěvák

Myslím, že pohled do kandidátek je důkaz toho, že se o tomto problému jen vedou řečičky. A je to škoda, ženy jsou mnohem intuitivnější, v ekonomické oblasti méně náchylnější ke korupci, jsou také spravedlivější, jako matky mají také dostatek empatie ke svému okolí. Jsem přesvědčen, že muži se chovají mnohem sobečtěji a nesobecký přístup mi v politice chybí. Dnes se do politiky nevstupuje pro vykonání obecného blaha, ale pro blaho vlastní.

Foto popis|

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - severní Čechy

Kateřina Jacques Demonstrace patří k životu
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Portrét | strana: 3 | autor: LINDA KHOLOVÁ

Kdekdo se líbal pod rozkvetlou třešní, ale její zážitky romantické nebyly. Z 1. máje si Kateřina Jacques odnesla modřiny a pohmožděniny. Na demonstraci proti pochodu neonacistů ji ZBIL POLICISTA. "Demonstrovat ale budu dál," říká rozhodně.

Kdo je ta žena? Paličatá anarchistka? To ne. Kateřina Jacques je vysoká státní úřednice, bojovnice za lidská práva a možná co nevidět i nová česká poslankyně.
Blonďatá žena leží na zemi a brání se útokům muže v policejní uniformě.
Ta scéna je známá z fotografií z prvního květnového dne, na nichž je zachycen policista Tomáš Čermák, kterak "zasahuje" proti demonstrantce. Jeho brutálnímu výbuchu opodál nevzrušeně přihlížejí jeho kolegové. Ty záběry celý uplynulý týden budily emoce.
Ředitelka Sekce pro lidská práva a rovné příležitosti Úřadu vlády a kandidátka do Poslanecké sněmovny za Stranu zelených, Kateřina Jacques, demonstrování proti pochodu neonacistů zaplatila pohmožděným zápěstím, naraženými žebry, podlitinami, potlučenými koleny i zády. Proč? Prý "neuposlechla výzev policistů a narušovala koncepci zadní části průvodu".
Zásah byl neadekvátní. "Policista velmi silně pochybil," nechal se už slyšet ministr vnitra František Bublan.
Veřejnost se rozdělila na dva nesmiřitelné názorové tábory. Některé občany událost přiměla dokonce sednout si a psát:
"Považuji to za útok na všechny ženy, matky a rodiny. To je vrchol, prosím, bijte na poplach! V jaké zemi žijeme? Je to tu horší než v Asii!" psala do MF DNES třeba čtenářka z Orlové.
Pan Bolanský z Prahy zase spílal: "Já jsem tam osobně byl a viděl jsem, že ta ženská byla napomenuta, ale ona začala drápat, válela se hystericky po zemi, no hrůza! Být na mně, tak jí ještě přidám pár facek za to, že s sebou vzala i své děti..." Ještě před pár dny vcelku neznámá vládní úřednice se rázem stala ostře sledovanou osobou.

Oběť? Hysterka?

Je středeční odpoledne a v bytě čtyřiatřicetileté Kateřiny Jacques si novináři doslova podávají dveře. Obývacímu pokoji dominuje knihovna ze světlého dřeva, lze v ní najít třeba Márqueze nebo svazky Dějin umění.
Křeslo okupuje její dvanáctiletá dcera Nina, ale v pokoji nechybí ani o rok mladší syn Sebastian. Děti berou prudký mediální zájem bez valného vzrušení. "Jenom si myslím, že by to nebylo takové, kdyby máma nepracovala na Úřadu vlády," říká Nina.
To má asi pravdu.
Jacques se kvůli hostům energicky přehrabuje v krabici s fotografiemi, potom se natáhne na gauč a už poněkolikáté popisuje pondělní zážitek. Občas si položí ruce na břicho - ještě cítí policejní kopance, také ruce se jí třesou.
"Posttraumatický šok," říká suše její kamarád, jenž je tu na návštěvě. Ta žena nebudí dojem hysterky, která se ochotně válí po zemi. Hovoří klidně, pomalu a rozvážně.
"Ječela jsem celou tu dobu, co mne policista bil. Záměrně. Abych upoutala pozornost kolemjdoucích, aby bylo vidět, že jsem v ohrožení," krčí rameny drobná žena. Nepůsobí nijak výbojně.
"Demonstrace vnímám jako nedílnou součást občanského života. Vždycky jsem se jich pokojně účastnila a budu to dělat i nadále," říká a diví se tomu, že někdo nerozumí, proč na ně bere s sebou i své děti. "Netušila jsem, že by dokonce policisté mohli být nebezpeční."
V jejích formulacích se už přece jen trochu odráží úřednická profese: "Ale jinak je mým úkolem vychovat je - a to i k občanské bdělosti a občanské angažovanosti. Na Západě chodí na demonstrace nejen maminky s kočárky, ale třeba i důchodci s berlemi nebo studenti na kolech."
V demonstrování opravdu není nováček. Většinou se přidává k protestům proti nacismu a fašismu, diktatuře na Kubě nebo v Číně, ale můžete ji potkat třeba i na akci Den bez aut. Demonstrovala také před dvěma lety, když hodlal tehdejší premiér Stanislav Gross do křesla ředitele Úřadu vlády dosadit Pavla Přibyla. Představa, že bude pracovat pod šéfem - bývalým policistou, jehož podřízení mlátili před listopadem 1989 demonstranty za lidská práva - ji přiměla riskovat propuštění ze Strakovy akademie, kde už tehdy pracovala.

Spíš sportovkyně než intelektuálka

Kde se v Kateřině Jacques bere bojovnost? Jak sama říká, enormní zájem o veřejné záležitosti způsobila výchova a prostředí, ve kterém vyrůstala. "Když jsem byla malá, moji rodiče kamarádili s významnými osobnostmi s disentu. Má nejlepší kamarádka byla Adéla Karásková, dcera Sváti Karáska," vypráví. "Dospělí se bavili bez okolků před dětmi, když byla u Karásků noční prohlídka, děti si to mezi sebou řekly. Věděly, jak se věci mají," dodává Olga Sozanská, matka Kateřiny Jacques, která pracuje jako psycholožka v občanském sdružení Hestia.
Když bylo Jacques sedmnáct, psal se rok 1989. Sama vyrobila transparent "Konec vlády jedné strany" a vyrazila do průvodu. "Taky jsem dostala obuškem, ale to byl kolektivní prožitek, nepřítel byl jasně daný. Já byla strašně ráda, že se věci hýbou, že lidi demonstrují, nesmírně mě to zajímalo," vzpomíná žena na revoluční dny.
Koneckonců její sestra, Monika Pajerová, byla jednou z nejvýraznějších tváří tzv. "studentských vůdců".
"Monika je o pět a půl roku starší a musím říct, že i když se máme rády, jsme úplně rozdílné," říká zbitá demonstrantka.
Jejich maminka, Olga Sozanská, to potvrzuje: "Obě jsou bojovné, ale Monika byla vždycky větší intelektuálka, hodně si četla, nedržela se party. Káťa je sportovní typ, dělala gymnastiku, jezdila na tábory, nedělalo jí problém přespat klidně někde ve stodole. Je hodně zábavná a taková živočišná."
Co je pro všechny ženy v jejich rodině příznačné? "Snaží se mít profesi - nejsou žádné buchty. Studují, pracují, přitom mají děti. Jsou hodně aktivní," říká paní Sozanská. Po převratu se Jacques nevrhla do politiky, jak by se možná dalo čekat. Odjela získávat zkušenosti jako au-pair do Německa, kde nejen pracovala, ale i studovala. Pak se rozhodla pro studium tlumočnictví němčiny a politologie na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy. V Německu se také zamilovala - do Francouze. Koncovky -ová se ve svém příjmení zbavila.
"Lidé psali automaticky Žáková, byly s tím problémy." Její manžel Christian nyní pracuje na jednom z ostrovů v Indickém oceánu, kde učí na univerzitě Reunion.
"Bylo mi dvaadvacet, když jsem porodila Ninu. Pro mě děti znamenaly vždycky životní prioritu. Touha po mateřství ve mně byla velká," říká Kateřina Jacques.

Vietnamská "neteř"

Ta touha v ní zůstala i po narození Niny a Sebastiana. Před deseti lety se v Děčíně, kam jezdila na chatu, dozvěděla o případu dvanáctileté vietnamské dívky, které zemřeli oba rodiče a musela dětství trávit v několika pěstounských rodinách. Prý se k ní nechovaly příliš dobře.
"Chtěla jsem ji adoptovat nebo si ji vzít do pěstounské péče, měla jsem pro ni už vyjednanou školu, ale nakonec to nevyšlo," popisuje Kateřina Jacques. A tak si dívku, které je dnes už jedenadvacet, alespoň "půjčovala" na víkendy, prázdniny... Sama tvrdí, že žebříček životních hodnot má seřazený následovně: 1. děti, 2. občanská angažovanost, 3. kariéra.
Na to, že pro ni práce není úplnou prioritou, se jí daří téměř zázračně. Za vysokoškolskou diplomovou práci dostala vysoké akademické ocenění - Bolzanovu cenu -a její profesoři litují, že nezůstala ve vědecké sféře.
"Znám Kateřinu jako velmi temperamentní, pracovitou dívku plnou nápadů. A rozhodně není žádný provokatér, jinak by na demonstraci nebrala své děti. Šla určitě vyjádřit jen svůj nesouhlas," tvrdí o ní například Miloš Havelka z Ústavu politologie Filozofické fakulty UK.
Od roku 2003 pracuje Kateřina Jacques na Úřadu vlády. Působí zde jako ředitelka sekce pro lidská práva a rovné příležitosti a zároveň jako ředitelka kabinetu místopředsedy vlády.
Zasazuje se například o zrušení vepřína v Letech u Písku, kde býval romský koncentrační tábor, věnuje se problematice sterilizace romských žen, zajímá ji rovnoprávnost mužů a žen...
Její kolegové ji chválí.
"Je klidná a vyrovnaná, příjemná a vlídná," říká Anna Šabatová, zástupkyně ombudsmana. Jako provokatérku střetu s policistou si ji představit nedokáže: "Když Kateřina hovoří na jednání Rady vlády, její vystoupení jsou nejen precizně formulovaná, ale vždy spějí ke shodě. Umí velmi dobře vyjednávat." Podle některých lidí vyvolala Kateřina Jacques celý incident záměrně, aby na sebe před volbami upozornila. Sama to odmítá: "Je to nevkusné. Kdo chtěl být vidět, byl přece na Letné."

***

V Německu se zamilovala do Francouze. Po něm má příjmení.
Proč jsem brala děti? Netušila jsem, že i policisté jsou nebezpeční.

Foto popis| SE SYNEM Zatímco jedenáctiletý Sebastian s matkou ochotně pózoval fotografovi, o rok starší dcera Nina to odmítla.
Foto autor| foto MAFA - JAN ZÁTORSKÝ

Foto popis| STARŠÍ SESTRA "Je skoro o šest let starší, takže mě v dětství příliš nevnímala," říká Kateřina Jacques o Monice Pajerové.
Foto autor| FOTO: ARCHIV KATEŘINY JACQUES

O autorovi| text LINDA KHOLOVÁ

Co v televizi slíbili? Že zlepší silnice
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Vysočina | strana: 4 | autor: (ČTK, tb)

Na dopravu mají politici z čel krajských kandidátek podobný názor * Liší se ale v pohledu na financování zdravotnictví

Jihlava - Špatný stav silnic a přetíženou dálnici D1 považují lídři nejsilnějších politických stran na Vysočině za největší problémy kraje. Uvedli to ve čtvrtečním předvolebním diskusním pořadu České televize Otázky Václava Moravce Speciál, který se živě vysílal z jihlavského Domu kultury.
Zatímco většina lídrů chce, aby na opravy a zkvalitnění silnic směřovalo více peněz, pro Stranu zelených, kterou v debatě zastupoval její volební lídr písničkář Jiří Dědeček, je prioritou převést kamionovou dopravu na železnici.
Podle lídra lidovců Jana Kasala se přetížené dálnici uleví dobudováním rychlostní komunikace R35 z východních Čech na Moravu, a vybudováním třetích jízdních pruhů v obou směrech na D1.
Namísto čtyř miliard korun, které letos stát přidělil na opravy silnic a dálnic, by podle jedničky kandidátky KSČM Pavla Kováčika měla směřovat více než čtyřnásobná částka.
Rozhodující část peněz má vydělat mýtné. ČSSD chce podle svého krajského lídra Františka Bublana v příštím volebním období vybudovat 300 kilometrů nových dálnic a silnic. Ročně hodlá do staveb investovat asi 100 miliard korun. Nejvíc peněz chtějí sociální demokraté získat přerozdělením spotřební daně z benzinu a nafty a z výběru mýtného, pomoci mají i evropské fondy.
Kromě stavu silnic je podle ODS pro bezpečnost dopravy důležité i chování řidičů. ODS proto bude podle Miroslavy Němcové po volbách chtít změnit silniční zákon. "Bodový systém v této podobě povede k nárůstu korupce," řekla. Systém by podle ní neměl trestat řidiče za banality. Za další priority označila Němcová zdravé financování zdravotnictví a bezpečnost, komunista Kováčik zase podporu zemědělství. Politici se neshodli, která koncepce systému zdravotnické péče je nejlepší.
Podle průzkumů agentury STEM by volby do sněmovny na Vysočině vyhrála ODS, již by volilo 21 procent lidí. Druhá by skončila ČSSD, jíž by dalo hlas necelých 18 procent. Třetí KSČM by volilo 17 procent, lidovce téměř 11 procent a Stranu zelených šest a půl procenta.

***

* Miroslava Němcová
Z debaty lídrů byla jednoznačně nejslabší: mluvila suchopárně ve frázovitých souvětích, která bylo obtížné sledovat, neuměla reagovat na bonmoty kolegů. Ale překvapivě jasně zvítězila v hlasování diváků.

* Pavel Kováčik
Ukázal drsný image "chlapa s gulama". Hájil se a útočil pádnými obraty, působivě se vzdal zbytku časového limitu, kdy se měl představit. Leninem se neoháněl, budil dojem bojovníka hrajícího vabank.

* František Bublan
Nepříliš výrazný, občas mu ujel neobratný výrok. Z pětice někde uprostřed. Slušný, nedokázal se bránit ostrým výpadům oponentů. Představitel silového ministerstva byl příliš plachý a bezbranný.

* Jan Kasal
Nejprotřelejší z lídrů, "poslední spravedlivý". Ostřílený parlamentní matador hrál roli lehce skeptického obránce morálky, dostál pověsti brilantního lidového řečníka. Sebejistý, klidný v každé situaci.

* Jiří Dědeček
Nejzábavnější z pětice, také ale velká neznámá: volební nováček bral debatu jako hru, v níž ještě nemá co ztratit. Charismatický písničkář měl sice v kapse nejméně věcných argumentů, ale zároveň i největší zásobu břitkých bonmotů. Nenechal se ničím zaskočit.
Pozn.: Hodnocení redakce MF DNES

Foto popis| JAKO DIRIGENT. Přitažlivou debatu krajských volebních lídrů moderoval Václav Moravec. Hlediště jihlavského Domu kultury však zaplnili diváci jen ze dvou třetin.
Foto autor| FOTO: MAFA - LUMÍR SCHULZ

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - českomoravska vrchovina

Klíč| krajské volby; Kasal Jan; KDU

Nebudeme vyrovnaný klub kravaťáků
Mladá fronta DNES 
6.5.2006 | rubrika: Rozhovor | strana: 9 | autor: VILIAM BUCHERT

Rozhovor s předsedou zelených Martinem Bursíkem o jeho předvolebním desateru i Václavu Havlovi
Sobotní rozhovor

Nováčkem v Poslanecké sněmovně se už za měsíc může stát Strana zelených. Její předseda si je tím dokonce jistý. "Jsem o tom bytostně přesvědčen," říká volební lídr zelených Martin Bursík v rozhovoru pro MF DNES.

* Pane předsedo, vaši soupeři o minulém prodlouženém víkendu objížděli mítinky, ale vy jste mi říkal, že si chcete najít i čas na kolo. To jste si tak jistý, že se do Sněmovny dostanete, že jezdíte místo mítinků na kole?

Čas na kolo jsem si nakonec nenašel. A na prvního máje jsem byl na mítinku v Brně, který jsme částečně absolvovali na kolech. Součástí politiky zelených je i politika, která dává lidem možnost, aby si užili volného času aktivním způsobem. Je to radost, spojit politickou práci s kolem.

* Jste si skutečně jistý, že se zelení do Sněmovny dostanou?

Jsem bytostně přesvědčen. Naším největším soupeřem bylo dlouho magických pět procent nutných pro vstup do Sněmovny. Lidé měli obavy dát nám hlas, protože by to byl hlas ztracený. Dnes je situace jiná. Ale sedíme na zemi a pokora zůstává. Naším hlavním cílem je vstoupit do Sněmovny a probourat betonový monolit čtyř stávajících politických stran.

* Nejste sice Mojžíš, který vyvedl Izraelity z Egypta do země zaslíbené, vy však plánujete vyvést zelené do zaslíbené Sněmovny...

To zní na mě příliš mesianisticky.

* Když jsem hovořil o Mojžíšovi, zkusím na vás obdobu Božího Desatera. Takové zelené desatero podle Bursíka. Přikázání první zní: "Nebudeš mít jiné bohy kromě mne." Jak zaručíte, že když vstoupíte do Sněmovny, nezbude ze zelených několik rozhádaných skupinek?

Kampaň je tvrdá a my za sebou nemáme desítky milionů korun a profesionální agentury. Součástí strategie našich konkurentů je vytvořit dojem, že Strana zelených je shlukem sice výrazných osobností, ale že není schopna garantovat, že bude držet i po volbách jednotnou linii. Podívejte se například na Stanislava Pence. Je mánička, je focen s kozami a to je prezentováno jako něco divného. My ale nejsme a nebudeme vyrovnaný klub kravaťáků.

* Dnes kravatu máte.

Ano, ale zelení jsou rozkvetlá louka a mají různé názory. Podívejte se jinam: ČSSD má frakce, které vážným způsobem bojují uvnitř strany. ODS má zjevné frakce.

* ODS to popírá.

My frakce nemáme, ctíme však názorovou pluralitu. Léta jsme měli problémy s vnitřními vztahy, dnes všichni vystupujeme jednotně podle programu. Myslím, že v tom mi dáte za pravdu.

* Nejsem tady od toho, abych vám dával za pravdu. Ptám se.

Není mi blízká silná ruka, ale vedl jsem hodně týmů a jsem schopen garantovat, že se budeme chovat i po volbách stejně.

* Pojďme k druhému přikázání: "Nevezmeš jména Božího nadarmo." Máte mechanismy, jak zabránit tomu, aby vaši případní poslanci ve Sněmovně pouze netlachali a neschvalovali zmetky?

Podstata těch zmetků je dána systémem práce Sněmovny. Neočekávejme od poslanců, že budou experti ve všech oblastech. Odborné zázemí, které mají naši zákonodárci, je chudé. Chtěl bych profesionálnější zázemí. Změnit by se měla i procedura přijímání zákonů. V roce 2004 jsem byl spoluautorem zákona na podporu a výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů. To byla absolutní detektivka. Pracovali jsme na tom s kolegy dva a půl roku a poslanci navrhovali změny, přestože bylo zřejmé, že mnohdy vůbec netušili, o co jde.

* Třetí přikázání: "Pomni, abys den sváteční světil." Nebudou i někteří vaši poslanci mít neděli každý den? Ve Sněmovně se najdou i lidé, kteří tam téměř nepromluvili.

Takoví poslanci jsou k ničemu. Mnoho lidí ani nezná žádného poslance ze svého volebního obvodu. Léta si kladu otázku, co vlastně ten politik chce? A nedokážu si na ni často odpovědět. Profesionalita politiky je u nás nižší než ve starých zemích EU. Odpovědnost za to, že jejich poslanci se pouze vezou a surfují na nějaké vlně, mají předsedové stran. To oni jim promíjí a tolerují slabou práci.

* Jak to chcete řešit?

Sezvu poslanecký klub a požádám naše poslance, aby si každý vzal nějaké téma a na něm čtyři roky systematicky pracoval. Výsledky jeho práce pak budou jedním z kritérií pro primární volby za čtyři roky, pokud se budou znovu ucházet o funkci poslance.

* Jsem zvědav, jak dlouho vám to vydrží. Čtvrté přikázání: "Cti otce svého i matku svou, abys dlouho živ byl a dobře se ti vedlo na zemi." Dnes se strany vznášejí v oblacích, pak na své sliby zapomenou a je jim skoro jedno, jak se žije na zemi mezi volbami. Jak budete ctít svůj program?

Pokud se některé z priorit programu stanou součástí programového prohlášení vlády, tak to jistě bude kompromis. Ale pouze v rámci našeho programu. Máme jej sestavený tak, abychom se nemuseli podbízet a abychom jej mohli splnit. Proto nebudeme mít problém jej i ctít.

* Páté přikázání: "Nezabiješ."

Fascinuje mě, co zde máte. Jsem skutečně zvědav co u tohoto přikázání přijde.

* V tomto případě jsem na to skutečně musel jít velkou oklikou. Takže pro vás: Kam až má jít omezení poslanecké imunity?

Naši experti říkají, že prebendy a výhody českých poslanců patří k největším v Evropě. Imunita má být aplikována pouze v souvislosti se svobodou slova po dobu výkonu mandátu. Druhý princip působí zdánlivě jako detail: Ochránit poslance po dobu zasedání Sněmovny či Senátu. Aby nemohl být vyreklamován v souvislosti s nějakou žalobou či řízením a třeba předvolán na policii. Aby se mohl zúčastnit jednání a aby měl právo být na schůzi. Něco jiného je, když je sám stíhán či obviněn.

* O zrušení některých výhod se vám osobně bude hlasovat lehce. Víte, kolik kroků je to od dveří vašeho domu k hlavnímu vchodu do Sněmovny?

Nevím. Můžeme to odkrokovat, až skončíme rozhovor.

* Už se stalo. Je to 15 kroků. Žádné výhody na dopravu nebudete potřebovat.

Podporuji výhody, které vedou k používání hromadné dopravy. Podporoval bych zrušení všech výhod, ale tam jsou obrovské rozdíly. Já to mám 15 kroků, ale někdo třeba šest hodin. Poslanci mají mít takový plat, aby si dopravu zajistili sami.

* To znamená, že bez výhod, ale s vyšším platem?

Do toho bych nešel. Problém je, že poslanci jsou odtrženi od reality, nevědí například, jak vypadá trh s byty, protože jim to hradí Sněmovna. Oni žijí v akváriu, ve své výlučnosti.

* Šesté přikázání: "Nesesmilníš." Jste si jistý, že žádný váš poslanec by nepodpořil tichou koalici ČSSD s komunisty? Že by se v tomto směru nespustil?

Je to usnesení naší republikové rady a má velkou váhu a bylo přijato drtivou většinou. Je to změna definice zelených, protože předtím jsme byli přimknuti k ČSSD. Kdyby to někdo nedodržel, tak by se takový člověk politicky v té straně zlikvidoval. Nemohu ručit za každého, ale nedokážu si to představit.

* Sedmé přikázání: "Nepokradeš." Premiér Paroubek v posledních týdnech pod tlakem okolností čistí řady ČSSD od lidí podezřelých z nezákonného jednání. Budete v podobných případech také nekompromisní?

Budu naprosto zásadový a důsledný. Správné je pozastavit takovému člověku členství ve straně, což se dá udělat rychle. Nemůžeme v podobných případech krýt vlastní lidi a kopat všechno pod koberec. Tím by se snížila naše důvěryhodnost.

* Osmé přikázání: "Nepromluvíš křivého svědectví." Můžete voličům otevřeně říci do očí, že vždy říkáte pravdu? Že, jak je v politice časté, nemanipulujete s fakty?

Nedostal jsem se nikdy do pozice, že by mě takříkajíc někdo nachytal na švestkách, že by se ukázalo, že jsem lhal. Zní to idealisticky, ale říkat pravdu patří k mým životním krédům. Mám za sebou skautskou výchovu a byl jsem tak i v rodině vychováván. Žádná politická kariéra či dílčí politický úspěch mi nestojí za to, abych slevil ze svých zásad.

* To znělo jak z hollywoodského filmu. Přikázání deváté: "Nepožádáš manželky bližního svého." Nehovořím samozřejmě o žádném žádání manželek svých kolegů, ale máte jako zelení etická pravidla, s nimiž chcete v nejvyšší politice působit?

Schválili jsme etický kodex a ten je závazný pro všechny naše kandidáty na jakékoli úrovni. I na místní. Obsahuje několik principů. Například, že zástupci zelených budou dávat dobrovolně majetková přiznání, a to včetně svých blízkých rodinných příslušníků. Naši zastupitelé, i krajští, se v dozorčích a správních radách zříkají jakékoli odměny v těchto orgánech, maximálně mohou dostat refundaci mzdy. To, co se děje dnes, je politická korupce. Firmy si kupují loajalitu zastupitelů.

* Poslední přikázání: "Nepožádáš statku bližního svého." Už jste o tom hovořil, ale jaké další mechanismy máte, aby se zelení vyhnuli epidemii korupce?

Česká republika má "obchodní značku" na korupci, která je největší brzdou modernizace země. My máme šest sedm návrhů, jak korupci řešit.

* To říkají všechny strany.

Ostatní o tom pouze žvaní před volbami. My navrhujeme posílení kompetence finančních úřadů - pokud si někdo zjevně žije nad své poměry, tak má on, ne stát dokazovat, kde k penězům a majetku přišel. To, že se politici brání majetkovým přiznáním, je pro mě důkazem, že tam korupce a klientelismus jsou. Dále se má posílit kompetence Nejvyššího kontrolního úřadu, aby se díval i na hospodaření krajů. Má se zvětšit policejní útvar pracující na případech korupce. Upravili bychom zákon 106 o právu na informace, aby měl každý lepší přístup ke zprávám o průhlednosti zakázek. Zastupitelstva by měla také přijmout zásady nulové tolerance a učinit ihned první krok: úředníci by nesměli přijímat žádné dary. Ani žádné lístky na fotbal či koncerty.

* Když jste tak principiální, podívejme se na problémy, které se objevily v posledních týdnech. Otázka restituce vašich nemovitostí a obvinění, že jste dostal od města Prahy podivně rychle dotaci na rekonstrukci domu, když jste byl zastupitelem. Vyšetřuje ty případy někdo?

Jsou to samé nesmysly. Je to součást špinavé předvolební kampaně proti zeleným. Nikdo mě nevyšetřuje, nikdo mě nekontaktoval. A ta rekordně krátká doba na dotaci, o níž hovořil pražský primátor Pavel Bém, trvala šest a deset měsíců.

* Další problém: Na vašich kandidátkách se objevili lidé, kteří byli předtím u republikánů. To vám nevadí?

Věnoval jsem té věci velkou pozornost a netěší mě to.

* Proč jsou tedy na vašich kandidátkách?

Nemám pravomoc někoho sestřelit z kandidátky. Jeden z nich se od toho veřejně distancoval a omluvil se, viděl jsem v tom určité pokání. Ten druhý člověk se neomluvil a s tím určitý problém mám, ale rozhodla o nich naše republiková rada.

* Pokud jde o pokání, jak se díváte na slova vašeho lídra v Pardubickém kraji Pavla Křivky: "Toleruji, že Strana zelených asi bude v programu stěhovat vepřín, integruje Cikány, je kasárensky proevropská, antivlastenecká." Ani to vám nevadí?

Strašně mi to vadí.

* Stejná otázka jako před chvilkou: Proč je lídrem vaší krajské kandidátky?

Je to asi největší problém, který jsem v poslední době ve straně měl. Hýbat s kandidátkou už ale nejde. Málokdy zvyšuji hlas, ale s panem Křivkou jsem měl velice ostrý rozhovor. On vydal prohlášení, kde se za to omluvil. Bylo to nevhodné. Za ta vyjádření se ho nezastávám. Doufám, že už s podobným jednáním skončil.

* Na závěr několik osobních otázek. Vaše současná partnerka Monika je dcerou polistopadového šéfa diplomacie Jiřího Dienstbiera. Radíte se s ním o politice?

Ne. Máme přátelské vztahy, ale vidíme se málo, navíc máme odlišné politické postupy. Jiří má blízko k sociální demokracii. Ale Monika s ním o některých problémech hovoří často a pak mi to reprodukuje.

* Pořád opakujete, že se s politiky jiných stran nescházíte. Nedávno jste se však sešel s expremiérem Josefem Tošovským, v jehož vládě jste v roce 1998 působil. Co vám poradil?

Vážím si Tošovského. Hovořili jsme o mnoha věcech, dal mi i jednu poněkud hořkou radu: připravte se na špinavou kampaň a vezměte si na sebe nějaký pogumovaný kabát a po něm nechte stékat ty nejrůznější výpady.

* Už máte podobný gumáček?

Snažím se pořád učit, jak reagovat. Chce to vnitřní sílu, aby se to dalo překonat, ale daří se mi to.

* V nedávné debatě bývalý prezident Václav Havel řekl, že zelení jsou alternativa k současným parlamentním stranám. Víte, co se traduje, když Havel někoho podpoří?

Že je to polibek smrti.

* Nemáte strach, že vás podobný polibek zabije?

Doposud byla podle mne vyjádření Václava Havla v tomto směru taková neurčitá. Možná se dostává do situace, kdy se odhodlává k nějakému jasnějšímu vyjádření.

* Vy už víte, že vás před volbami podpoří?

Nevím. Jen si myslím, že se k podobnému rozhodnutí odhodlává. Já bych si toho vážil.

Mnoho lidí ani nezná svého poslance. Odpovědnost za to, že někteří z nich se jen vezou na vlně, mají předsedové stran.

Česko má "obchodní značku" na korupci, která je největší brzdou modernizace země. Máme návrhy, jak korupci řešit.

* Martin Bursík

Narodil se 12. srpna 1959 v Praze.
Vystudoval ochranu životního prostředí na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy.
1990-1992 byl poslancem České národní rady za Občanské fórum (Občanské hnutí).
1994-2002 byl členem zastupitelstva hlavního města Prahy.
V roce 1998 byl ministrem životního prostředí v Tošovského vládě.
Od června 2004 je členem Strany zelených, od září 2005 je jejím předsedou.
Je spolumajitelem a ředitelem poradenské firmy Ecoconsulting.
Je rozvedený, má dvě dcery.

Foto popis| MARTIN BURSÍK. "Václav Havel se možná odhodlává k nějakému jasnějšímu vyjádření," přemítá předseda Strany zelených o podpoře bývalého prezidenta.
Foto autor| FOTO: MAFA - JAN ZÁTORSKÝ

ODS raději zmírnila, na ekology už neútočí
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Agenda/Volby 2006 | strana: 2

PRAHA, 9. 5. 2006

Ještě před čtyřmi lety ODS ve svém volebním programu útočila na ekologické organizace, kritizovala >ochranářské byrokraty< a slibovala, že problémy životního prostředí dokáže vyřešit >fungující trh<.
A její stínový ministr tehdy nedokázal spatra odpovídat na dotazy novinářů a otázky po nich žádal písemně, aby měl čas na rozmyšlenou.

Byli jsme moc radikální

Dnes se ODS staví k ekologii poněkud jinak: omezila tažení proti ochráncům životního prostředí a spíše se snaží přesvědčit, že dokáže najít způsob, jak přírodu zlepšit - od snížení zplodin z dopravy až po efektivnější práci úředníků.
Zatímco v roce 2002 se stínový ministr Václav Mencl zlobil, proč není možné budovat lyžařské vleky v chráněných oblastech, a tvrdil, že >ochrana přírody je v Česku nadřazena lidským právům<, nyní prý ODS hledá způsob, jak při stavbě dálnic a obchvatů předcházet konfliktům s aktivisty.
Proč taková změna? Dnešní stínový ministr životního prostředí Bedřich Moldan tvrdí, že před čtyřmi lety se na textu >ODS volí prostředí pro život< podílela jen hrstka lidí.
Naopak současný program podrobně rozebírali experti strany a schválila ho stínová vláda. >Tenkrát se nám program příliš nepovedl, přiznám se, že ani mně se tehdy nelíbil. Ty vleky a zmínky o ekologických aktivistech byly zbytečné a na můj vkus moc radikální. Na novém programu pracoval tým čtyřiceti lidí skoro tři roky - a je to znát,< tvrdí Moldan.

Ekologie, nebo peníze?

ODS se tak před volbami staví do role strany, jež hledá smírná řešení a která se přestala ztotožňovat s výroky typu: Ekologie ano, ale až si na ni vyděláme. >Až takhle vyhrocený ten náš postoj nikdy nebyl,< oponuje Moldan.
>Já jsem přesvědčený, že se na ekologii v ODS už nehledí jen přes peníze. Ale zůstává, že by při ochraně životního prostředí neměl vznikat konflikt s hospodářským rozvojem, nebo aby byl co možná nejmenší,< vysvětluje.

Příroda je >jen< podtéma

O tom, že se ODS snaží před voliči stavět do role strany, která hledí na ochranu přírody přívětivěji než dosud, svědčí také změna na postu stínového ministra.
Vystudovaného architekta, polistopadového primátora Brna a nyní poslance Václava Mencla nahradil právě Moldan, uznávaný odborník, profesor Univerzity Karlovy v oboru ochrany přírody a bývalý ministr.
Moldan připouští, že životní prostřední je s nástupem Strany zelených populárním tématem. ODS si ale bude podle Moldana dál držet od ekologie trochu odstup. Jít ještě víc vstříc ekologicky smýšlejícím voličům a snažit se tak vzít hlasy zeleným? To prý není pravděpodobné. ODS má pro letošní volby pět základních témat, zahrnujících například ekonomiku, vzdělávání a zdravotnictví, a k tomu pět doplňkových - mezi nimi právě životní prostředí.
>Vůbec bych netoužil, aby se tohle téma dostalo ještě víc dopředu. ODS je občanská strana a musí zabírat celou šíři témat. A třeba zdravotnictví má zřejmě větší společenský význam než životní prostředí,< připouští Moldan.

O autorovi| Stranu připravili: Vojtěch Blažek www.ihned.cz/blazek Petr Sehnoutka www.ihned.cz/sehnoutka

Padl první trest za zbití Kateřiny Jacques
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 3 | autor: (čtk)

PRAHA, 9. 5. 2006

Za prvomájový policejní zákrok vůči kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques padl první pravomocný kázeňský trest. Policista, který měl jako velitel na starosti zadní část průvodu neonacistů, byl za nečinnost potrestán snížením platu o deset procent na jeden měsíc. >Nezajistil celou řadu úkolů, které zajistit měl, zejména směrem k dalším policistům, včetně Tomáše Čermáka,< řekl včera po schůzce s ministrem vnitra policejní prezident Vladislav Husák.
Husák se měl včera večer sejít ještě s vedením Policejního prezídia a pražské policie, aby projednali další případné postihy. >Týkat se to bude asi dvou až tří lidí z obvodního ředitelství Praha II a pražské policejní správy,< uvedl Husák. Nevyloučil postih pro obvodního policejního ředitele Jana Navrátila. Naznačil, že tresty mohou dosáhnout i úrovně odvolání. Výsledek večerního jednání by podle něj mohl být znám dnes, nejpozději zítra.
Jacques s několika členy Strany zelených protestovala na pražském Palackého náměstí proti prvomájové demonstraci neonacistů. Podle vlastních slov byla brutálně napadena policistou Tomášem Čermákem. Inspekce hodlá navrhnout státnímu zástupci, aby Čermáka obvinil ze zneužití pravomoci veřejného činitele, zváží i návrh na obvinění za ublížení na zdraví.
Prezídium podle Husáka dá dále podnět inspekci, aby prověřila účast dalších osmi až deseti policistů, kteří se demonstrace neonacistů zúčastnili. >Chceme, aby se zjistilo, zda nespáchali trestný čin. V úvahu by připadal trestný čin zneužití pravomoci veřejného činitele z nedbalosti,< uvedl Husák.

VOLEBNÍ RUCH
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 5 | autor: Michal Růžička

Václav Havel postrádá v předvolební kampani základní zamyšlení nad budoucností státu. >Všechno se dotýká jenom ekonomiky a redistribuce peněz,< řekl v České televizi. Bzencem, Kyjovem, Bučovicemi, Slavkovem a dalšími obcemi projel v neděli volební vlak ČSSD nazvaný Oranžový expres. Hlavní průvodčí: Bohuslav Sobotka. Šéf Unie svobody Pavel Němec hledal o víkendu voliče na pražské Letné: v bílém triku s nápisem >It's legal to use it!< (Je legální to užívat) se zúčastnil demonstrace za legalizaci marihuany. M iloš Zeman má pocit ženy po porodu. Svěřil to svým čtenářům na knižním veletrhu. >Mám pocit vyprázdněnosti, vše, co jsem chtěl říci, jsem řekl,< pravil bývalý premiér, jenž se prý o Hrad opravdu ucházet nehodlá. Takřka žádní Pražané nedorazili na Vítkov. Konal se tu pietní akt k 61. výročí konce druhé světové války. >Dnešní akce neměla téma,< vysvětlil ČTK nezájem veřejnosti premiér Paroubek. Bývalý český prezident Václav Havel váhá. Rozhoduje se, zda aktivně podpoří kampaň jemu milé Strany zelených.

Všichni vidí zeleně
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 10 | autor: Jan Macháček

To je najednou ekologických stran! A nebylo k tomu třeba mnoho: jen začaly Straně zelených stoupat preference, soupeři se přizpůsobili. Přeloženo do obchodního jazyka: na trhu se objevil nový podnik a soupeři se snaží napodobit jeho výrobek. Zajímavé na tom je, že si zavedené strany vysvětlují vzestup zelených nejspíš mylně.
Sociologické průzkumy totiž nepotvrzují, že by voliči začali mít až tak zvýšenou citlivost k ekologickým tématům. Jistě, téma >kvality života< má ohlas v Česku i na Slovensku, souvisí i s bohatnutím společnosti a její rostoucí vyspělostí. Ale hlas pro zelené je spíš protestní - jako výraz nechuti k zavedeným stranám.
Jak to nedávno vyjádřil nejpopulárnější český spisovatel: Budu volit zelené, protože na rozdíl od ostatních ve mně nevyvolávají znechucení, ale pouze skepsi. (A na rozdíl od jiných neokoukaných alternativ, hlas pro zelené podle průzkumů nemusí propadnout.) Kdyby >velcí< chtěli něco okoukat, tak spíš větší otevřenost, názorovou různorodost a hledání zajímavých, byť i excentrických osobností na místa volebních lídrů.
>Zelenání< velkých stran lze samozřejmě vyložit i jako taktický povolební záměr. Pokud zelená bude barvou všech, zmizí i automaticky předpokládaný nárok Strany zelených na ministra životního prostředí v příští koalici. A kdyby to byl počátek dlouhodobější změny, Bursíkova strana by časem přišla o důvod existence.
Konkurence je dobrá i v ekologických tématech. Je to jako s daněmi. Není to vlastně z hlediska daňového poplatníka ideální stav, když strany soupeří o to, kdo více sníží daně? A není podobně chvályhodné, když partaje soutěží o to, která bude zodpovědnější vůči životnímu prostředí? Pak už stačí politikům jen připomínat, co že si to napsali do programů.

O autorovi| Jan Macháček, jan.machacek@economia.cz www.ihned.cz/machacekj

Paradoxy skauta z malé strany
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Názory/volby 2006 | strana: 11 | autor: Petr Kamberský

PĚT NEJSILNĚJŠÍCH LÍDRŮ OČIMA HOSPODÁŘSKÝCH NOVIN

Martin Bursík se od svých soupeřů liší. Jako jediný se koncem 80. let přidal k disentu. Mezi politickými předáky je díky restitucím nejbohatší. A i když z pěti stran, kterým průzkumy naznačují vstup do sněmovny, to mají zelení nejméně jisté, jejich šéf působí nejsebevědoměji.
Bursík by mohl být ztělesněním moderního evropského muže. Bydlí v restituovaném malostranském paláci, v půdním prostoru s ručně opracovanými starými trámy; jeho poradenská firma v oblasti ekologické energetiky pracuje pro klienty z celého kontinentu; jako koníčka má vysokohorské expedice.
Má vše, co doba oceňuje: úspěch, peníze, ambice. Ale jeho politickou biografii lze zatím číst spíš jako dlouhou řadu proher.

Za to všechno může oddíl. A také můj >brácha<

Bursík je pro váhající symbolem změny; přitom je v nejvyšší politice déle než třeba předsedové ODS, ČSSD nebo KDU-ČSL.
Poprvé na sebe upozornil v České národní radě, kdy se stal ve třiatřiceti letech předsedou >vládního< poslaneckého klubu Občanského hnutí. Odtud se datují i jeho ostré spory s Václavem Klausem. Mladý ekolog byl sice jen jedním z řady odpůrců tehdejšího federálního ministra financí, ale podle pamětníků jako jeden z mála dokázal Klausovi úspěšně oponovat. Jemu navzdory například pomáhá zformulovat a prosadit zákon, který umožňuje účast veřejnosti při stavebních řízeních.
Odkud se v něm bere tato průbojnost? Musíme se vrátit až do dětství, do soubojů s >bráchou<, jak říká staršímu bratrovi Jiřímu. Oba Bursíci chodili do skautského oddílu - po roce 1969 přežíval pod různými jinými hlavičkami - a do značné míry ho později formovali: Jiří jako náčelník, Martin jako jeho pobočník. Život vedle o hlavu většího, zkušenějšího, nadaného a dominantního >bráchy< naučil mladšího Bursíka prosadit se i vůči zdánlivě silnějším protivníkům. >Po dohodě s rodiči smím říkat, že polovinu mé výchovy tvoří skautský oddíl,< řekl o tom nedávno v MF Dnes.
V roce 1983 Jiří emigroval do Německa, kde žije dodnes. I přes tuto >kádrovou skvrnu< se Martinu Bursíkovi daří nastoupit na Přírodovědnou fakultu Karlovy univerzity, na nový obor ochrana životního prostředí. Jde o pokračování klukovského nadšení pro život v přírodě, ale i o pokus vypořádat se po svém s komunisty. Bursík není jediný, pro nějž starost o životní prostředí byla způsobem, jak se opřít do totalitního režimu. U něj se však stává celoživotním programem.

Prohra první: konec snů o velké politice

Začátek Bursíkovy kariéry bychom mohli vlepovat do učebnic moderních dějin, kapitola Trpký osud vítězů sametové revoluce. Po rozdělení Občanského fóra se Bursík stal místopředsedou hradní části partaje, Občanského hnutí. OH pod vedením Jiřího Dienstbiera ve volbách 1992 vyhoří a zůstává za branami parlamentu. Hnutí se po německém vzoru mění na Svobodné demokraty, ale po velkorysé kampani jim zůstává zejména velkolepý dluh.
Z potápějící se bárky vyskakuje Bursík v roce 1996, kdy odstoupením protestuje proti kandidatuře předsedy Strany podnikatelů pana Baranka, který odmítá do svého hotelu pouštět Romy. Není to úplně banální, v roce 1996 se romské menšiny nezastává v politice téměř nikdo. Bursík trefil dvě mouchy jednou ranou: potvrdil svou pověst mravně nekompromisního člověka a zároveň se zbavil sevření beznadějné strany.
Po neúspěchu ve velké politice se vrhá do politiky komunální. Začíná se profilovat jako oponent neprůhledných praktik na pražské radnici. Zde jej zastihne rozštěp ODS a pád vlády Václava Klause.
V dubnu 1998 dostává od Václava Havla a Josefa Tošovského nabídku na post ministra životního prostředí v dočasné vládě.

Prohra druhá: zelený liberál u černých lidovců

Tehdejší šéfové hnutí Duha, s nimiž se o řadu let později utká o moc ve Straně zelených, nad ním jásají. Bursík šanci chytá za pačesy: na úřad bere některé umírněnější ekologické aktivisty, do práce jezdí na kole, rodí se nová hvězda.
V Tošovského vládě nalézá Bursík nečekaného spojence, který bude mít na jeho politický osud v dalších letech klíčový vliv: šéfa KDU-ČSL Josefa Luxe.
Je to zvláštní dvojice: městský liberál Bursík a venkovský konzervativec Lux. Lux chce stranu otevřít, zformulovat sociálně ekologickou větev. Mladý a oblíbený Bursík je pro tento obrat skvělou figurou. Bezpartijní liberál tak nečekaně vstupuje do strany lidové.
Velké plány zastavuje zásah vyšší moci, leukémie vyřazuje Josefa Luxe z politického života a nové vedení vrací stranu ke kořenům. Do toho Martin Bursík věru nijak nezapadá.
Když se v roce 2002 dostávají lidovci opět do vlády, místo Bursíka zasedne do křesla ministra životního prostředí hlavní expert lidovců, místopředseda strany Libor Ambrozek. Zklamaný Bursík sice nastupuje jako jeho poradce, ale pozorovatelé mluví o špatně skrývané nechuti vůči ministerskému nadřízenému.
Krátce poté křesťanské demokraty definitivně opouští.

Prohra třetí: tvůrce Paroubkova návratu

Písničkář a dnes volební lídr zelených na Vysočině Jiří Dědeček o svém šéfovi říká, že je >Mirek Dušín<, ale mnozí tvrdí opak: jeho ambice zmařily středopravou koalici na pražské radnici. Ten paradox je hlubší: neochota Martina Bursíka a Jana Koukala ke vstřícné domluvě vedla k uzavření malé >poziční smlouvy< na pražské radnici a tím i k návratu Jiřího Paroubka do politiky. Jak se to stalo?
V roce 1998 vedl Martin Bursík kandidátku mladých pravicových stran pod názvem Unie pro Prahu. Na billboardech se nad heslem Praha potřebuje jiného primátora usmívala tvář mladého exministra. Ne že by to heslo nebylo pravdivé (neprůhlednost a korupce přesahovala všechny meze a po volbách prosadil výměnu zdiskreditovaného primátora Jana Koukala samotný Václav Klaus), Pražané však ve volbách dali přednost ODS před kandidátkou vedenou Bursíkem.
ODS získává dvaadvacet, Unie šestnáct mandátů. Při jednáních se však nepodaří koalici domluvit. ODS to vysvětluje tím, že příliš ambiciózní Bursík pro sebe žádal křeslo primátora, on sám tvrdí, že ODS se ani dohodnout nechtěla a od začátku dávala přednost koalici s ČSSD. Velká koalice rozhodně vznikla, Bursík si v opozičních lavicích líže rány.
Nějaký efekt jeho angažmá přece jen má: s Koukalovým nástupcem Janem Kaslem se evidentně jakž takž domluví. Soustředí se na nejproblematičtější část pražské radnice: městskou policii a zadávání veřejných zakázek. Důrazným tlakem prosadí nová pravidla u veřejných soutěží a zejména změny u městských strážníků, včetně odvolání jejich šéfa Rudolfa Blažka.

Přece jen výhra? Bursík kontra Patočka

V roce 2004 se pětačtyřicetiletý Bursík vrhá do dalšího politického zápasu. Značná část zelených v té době už chápe, že ačkoli sázka na aktivisty Jana Beránka a Jakuba Patočku dostala stranu z politického okraje, na víc než jedno senátorské křeslo a tři procenta ve volbách s nimi nedosáhne.
Do Strany zelených vstupuje přední český politický ekolog až v červnu 2004, a během šestnácti měsíců se mu podaří stranu ovládnout. Okamžitě po zvolení Bursíka do předsednického křesla Jakub Patočka a jeho věrní demonstrativně skládají stranické knížky.
Vítězství nad relativně slabým protivníkem stojí mnoho. Bursík své fundamentalistické oponenty prostě převálcuje, čímž ztrácí podporu svého >tiskového orgánu< Literárních novin.
Strana zelených prošla za Bursíkovy vlády obrovskou změnou. Z radikálního, ekologistického a levicového shluku gramu se mění na plnohodnotnou stranu s jasným pohledem na vzdělání, školství a jiné systémové otázky. Nejen to. Bursíkovi se podaří v primárkách prosadit na první místa kandidátek místo zasloužilých straníků ostřílené a známé >alternativní< tváře.

Bobříka politické pravdy teprve bude lovit

Lehkost, s jakou procházel partajemi, které by daly politické krytí jeho enviromentální agendě, bere dech. Ale třeba místopředseda senátu Petr Pithart, který šel značný kus cesty s ním, to vidí smířlivěji: >Martin Bursík prošel dvěma politickými stranami (v první se ocitl rozdělením OF a bylo to Občanské hnutí a jeho dědicové, do druhé vstoupil, totiž do KDU-ČSL), aniž to změnilo jeho postoje. Hledal pro ně pochopení a prostor tak dlouho, až mu zřejmě nezbylo než se postavit do čela strany třetí.<
Ale pragmatismus, s jakým se mu podařilo odstavit fundamentalistické patočkovské vedení strany, ukazuje, že ani tato stránka moci už není Bursíkovi cizí. Poražení účastníci převratového pardubického sjezdu mluví o jednání takticky protahovaném do nočních hodin, kdy vydrželi jen věrní. A těm pak nový předseda-milionář zaplatil noční odvoz domů.
Možná, že malostranský skaut konečně pochopil, že v politickém boji platí úplně jiná pravidla než u indiánského ohně. Ostatně, uvidíme to velmi brzo.
S největší pravděpodobností Bursíka hrozí opakování příběhu z pražské radnice: bude-li chtít z principiálních důvodů při jednání s ODS příliš, opět přivede k moci Jiřího Paroubka.

***

MARTIN BURSÍK

* Narodil se 12. srpna 1959.
* S manželkou Ivanou, pražskou zastupitelkou a v letošních volbách kandidátkou za SNK ED, má dvě děti. Žijí však odloučeně, partnerkou M. Bursíka je Monika Dienstbierová, dcera bývalého ministra zahraničí J. Dienstbiera.
* V roce 1984 absolvoval obor ochrana životního prostředí na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy v Praze.
* Pracoval sedm let jako hydrolog ve státním podniku Stavební geologie. * V červnu 1989 podepsal prohlášení Hnutí za občanskou svobodu, zakládal Občanské fórum na Praze 4. * V letech 1990 - 1992 byl poslancem České národní rady za OF, později za Občanské hnutí.
* Před volbami roku 1996 odstoupil z kandidátky a opustil i stranu, přejmenovanou na Svobodní demokraté - Liberální strana národně sociální. Vysvětlil to protestem proti kandidatuře podnikatele, který odmítal do svého hotelu pouštět Romy.
* V letech 1994 - 2002 členem zastupitelstva hlavního města Prahy. Nejprve za SD-LSNS, později jako nezávislý, od roku 1999 za KDU-ČSL.
* V roce 1998 se stal na pět měsíců ministrem životního prostředí v Tošovského vládě.
* V letech 2002 - 2005 byl externím poradcem ministra životního prostředí L. Ambrozka pro energetiku. * V červnu 2004 vstoupil do Strany zelených. V září 2005 porazil na sjezdu dosavadního předsedu Jana Beránka; získal 114 ze 147 hlasů.

Martin Bursík má všechno, co dnešní doba oceňuje: úspěch, peníze, ambice. Ale jeho politickou biografii lze zatím číst spíš jako dlouhou řadu paradoxních proher.

Foto autor| KRESBA: PAVEL REISENAUER - RESPEKT

O autorovi| Petr Kamberský, www.ihned.cz/kambersky petr.kambersky@economia.cz

Klíč| Ambrozek Libor; Pithart Petr; KDU

Řekli a napsali o Bursíkovi:
Hospodářské noviny 
9.5.2006 | rubrika: Názory/volby 2006 | strana: 11

Bursík, Mlynář, Cyril Svoboda, Stanislav Gross, Michal Lobkowicz, s nimi mám ty nejlepší zkušenosti. To už je taková trošku mladší generace, která není do té míry opotřebovaná, unavená jako my. Václav Havel, tehdejší prezident republiky, ČT 16. 6. 1998

Pan Bursík předváděl snad vůbec v nejextrémnější poloze nemoc dnešní doby, kterou je neposlouchání druhého, nereagování na argumenty, arogance (nepřetržité připomínání >já jsem ministr životního prostředí<), bezohledné opakování svého, naprostý nedostatek nejelementárnější zodpovědnosti politika mluvícího před miliony televizních diváků, a hlavně neschopnost brát v úvahu všechny potřebné souvislosti. (...) Chraň nás Bůh před generací Bursíků, Grossů a Lobkowiczů.
Václav Klaus, tehdejší předseda ODS, LN 2. 5. 1998

Martin Bursík a jeho skupina, jak jsem je poznal zblízka, prostě nejsou tou alternativou, za kterou se vydávají; lidé, kteří si myslí, že když budou volit Stranu zelených, dají hlas slušné politice, žijí v iluzi. Ve skutečnosti budou volit směsici ambiciózních politických manipulátorů, korupčníků... a několika izolovaných úctyhodných osobností, které dělají reklamu podniku, o jehož pravé povaze toho vědí velmi málo.
Jakub Patočka, bývalý předseda zelených, Právo, 11. 3. 2006

Martin Bursík je mediální marketingový produkt, který se dokáže dostatečně odlišit od okoukaných obličejů Paroubka, Topolánka, Kalouska a dalších. (...) Málokdo tak živočišně nenáviděl Klause a ODS jako právě Martin Bursík a každou porážku nesl velmi těžce. Nejen tehdy, když Občanské hnutí a později Svobodní demokraté prohráli s ODS v parlamentních volbách 1992 a 1996, ale i když v roce 1998 neúspěšně usiloval o zvolení pražským primátorem.
Petr Havlík, bývalý tajemník ODS, LN 31. 3. 2006

Jsem překvapen, kolik společných věcí jsem našel s panem Bursíkem.
Jiří Paroubek, předseda vlády Frekvence 1, 18. 4. 2006

Ať si říká pan Bursík, co chce. Já mám jediný důvod vyjednávat se zelenými. Tím důvodem je, že jasně deklarovali, že nepůjdou s komunisty.
Mirek Topolánek, předseda ODS, LN 11. 3. 2006

Strana, pokud v ní nebudou klíčové osobnosti ekologického hnutí, jako je například Martin Bursík nebo Ivan Dejmal, Erazim Kohák, abych jmenoval pár klíčových postav, nebude mít naději.
Jakub Patočka, předseda Hnutí Duha, Frekvence 1, 29. 7. 1999

Mezi kandidáty je člověk, kterého já mám docela rád. A to je předseda Bursík. To je takový don Quijote české politiky. Ladislav Jakl, tajemník prezidenta V. Klause, LN, 25. 3. 2006

Klíč| Kalousek Miroslav; Svoboda Cyril

Havel kritizoval Klause
Lidové noviny 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: PETR KOLÁŘ

Exprezident osočil prezidenta, že přispívá k atmosféře příznivé pro rozvoj neofašismu

PRAHA Bývalý prezident Václav Havel o víkendu opět po čase promluvil do domácí politiky. Naznačil sympatie ke Straně zelených a svého nástupce Václava Klause nepřímo obvinil z toho, že svými výroky přispívá k "atmosféře příznivé pro rozvoj neofašismu".
Havel v nedělním pořadu ČT Otázky Václava Moravce mluvil o neofašismu kvůli policejnímu zákroku proti kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques, která protestovala proti prvomájové demonstraci neonacistů v Praze. V této souvislosti bývalý prezident vyjádřil obavu, že v postkomunistickém světě hrozí nový úkaz - neofašismus či plíživý fašismus. "Mám dojem, že někteří naši politici svými vyjádřeními, bezděky, aniž třeba chtějí, k tomu přispívají, k této atmosféře příznivé pro takové nálady," prohlásil doslova Havel.
Byť to exprezident neřekl přímo, výčtem některých postojů a výroků jednoznačně ukázal na stávajícího prezidenta Václava Klause. Podle Havla jde například o výroky ohledně romského koncentračního tábora v Letech, o používání klecových lůžek v psychiatrických léčebnách či o právech homosexuálů.
"Třeba když se mluví o tom, že ten náš koncentráček nebyl tak úplně špatný jako ty cizí. Že cizáci nemají co říkat, jestli naši handicapovaní budou v klecích. Když se dává najevo, že si menšina jinak sexuálně orientovaná nemá co vyskakovat," uvedl Havel. Dodal, že za podobnými slovy se "skrývá jakýsi vlastenecký ideál etnické čistoty, který je velmi nebezpečný". K těmto tématům zaujal velmi nekompromisní stanovisko právě Klaus. O táboře v Letech řekl, že to "nebyl koncentrační tábor v tom pravém slova smyslu". Kvůli klecovým lůžkům se současný prezident dostal do sporu i s autorkou Harryho Pottera J. K. Rowlingovou. A zákon o registrovaném partnerství vetoval.
Prezidentův mluvčí Petr Hájek včera LN sdělil, že Klaus zatím na Havlova slova nebude reagovat. "Pan prezident ten pořad neviděl. Na interpretované věci se reagovat nedá. Musíme se s tím teprve seznámit," sdělil Hájek.
Podle Havla by měli politici proti neonacismu více veřejně vystupovat i proto, že se "dlouho zdálo, že k nim (neonacistům) policie byla shovívavější než k těm mladým nadšencům s vlajícími vlasy, kteří naopak proti tomu protestují". Exprezident kromě jiného negativně zhodnotil i předvolební kampaň a vyjádřil sympatie Straně zelených.
Současné předvolební kampani podle exprezidenta Havla chybí "základní zamyšlení o budoucnosti státu, o jeho postavení v Evropské unii a o politice Evropské unie směrem ke světu". Podle něj by se mělo více mluvit například o evropské ústavní smlouvě.
"Všechno (v kampani) se týká jenom daní a dávek...dotýká se to jenom ekonomiky a redistribuce peněz," řekl exprezident s tím, že politici by měli mluvit i o "dlouhodobých perspektivách".
Z těchto otázek Havel politické garnituře navrhl například témata zabývající se tím, jak bude stát nakládat s krajinou, s městy a s kulturním dědictvím či jak vidí budoucnost české armády a nasazování jednotek mimo území státu. Politici by podle Havla měli osvětlit i názor na práci Organizace spojených národů.
Havel se rovněž přihlásil k programu Strany zelených. "Mně je ta strana programově blízká, má nazelenalost není žádnou novinkou," podotkl s tím, že ještě uvidí, zda zelené podpoří v kampani.

***

"Třeba když se mluví o tom, že ten náš koncentráček nebyl tak špatný jako ty cizí."

Trest
Lidové noviny 
9.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: Vladimír Dubský

"Případ Jacques" spěje rychle ke koncům. Ale jakým?

KOMENTÁŘE LN

Lidové pořekadlo praví, že když se chce, jde všechno, jen malé děti se musí nosit. Mumraj, který nastal na všech možných úrovních české politiky i policie poté, co příslušník sboru zmlátil na prvomájové demonstraci Kateřinu Jacques, jako by byl potvrzením výše zmíněného rčení v praxi.
Ano, Inspekce ministra vnitra velmi rychle doporučila trestní stíhání policejního hrubiána. Ano, premiér zařídil, aby se z policejního prezidenta nestal generál. A do třetice ano, zdá se, že několik policejních velitelů odskáče zpackanou akci ztrátou funkce a policisté, kteří nečinně přihlíželi bití, budou obviněni ze zneužití pravomocí veřejného činitele z nedbalosti. Ale... Opravdu by vyšetřování policejního násilí probíhalo tak rychle, kdyby paní Jacques nebyla zároveň političkou? Jaká je šance, že vyšetřovací aparát vezme případ těsně před volbami zmlácené kandidátky Strany zelených jako příklad, s jakým úsilím a pečlivostí bude řešit podobné kauzy v budoucnu, až bude obětí nějaký "noname"? Poznámka na závěr. V "případě Jacques" jsme nebyli svědky tiskových konferencí komunistů ani jiných stran, na kterých by se mluvilo o ohrožení demokracie. Ono to těm komunistům průkazkou či myšlením asi tak nepřipadalo.

Čtěte "Bublan chce..." na str. 1 a 4

Zelení nejsou stabilní partner
Lidové noviny 
9.5.2006 | rubrika: Kulatý stůl LN | strana: 6 | autor: Jan Kubita

Je to roztříštěné "zelené občanské fórum", vysvětluje šéf ODS Topolánek, proč nechce ve vládě zelené

PRAHA I když Mirek Topolánek vyhraje volby, bude mít velké potíže sestavit nějakou vládu. Počítat může s lidovci. Lze se ale spoléhat na stranu, která by se podle některých průzkumů do sněmovny ani nedostala? Zbývají zelení. Od doby, kdy se z nich před několika málo měsíci stala nová hvězda politické scény, jsou ODS a lidovci ke straně Martina Bursíka spíše smířliví a nekritičtí. Že je to kvůli možné (potřebné) povolební spolupráci, je zjevné.
V předvolebním rozhovoru pro LN Mirek Topolánek poodhalil, co si vlastně o Straně zelených myslí. A především to, že by nejraději vládl pouze s KDU-ČSL.

Zelené pravdoláskové kruhy

"Zelené občanské fórum", říká Topolánek o Straně zelených. A navíc o ní tvrdí, že je umělým "marketingovým produktem". Na otázky, jak k tomuto závěru dospěl, kdo podle něj Bursíkovu stranu vytvořil a kdo ji platí, reaguje šéf ODS podrážděně. Prý nebude spekulovat, navíc jsou podle něj otázky tohoto typu nekorektní. Po jistém naléhání a upozornění, že žádat upřesnění jeho náznaků není nic nekorektního, přece jen odpovídá. I když nekonkrétně. "Podle toho, co hlásají, se dá poznat, jaké peníze jsou za tím. Po selhání Unie svobody je jasné, že kruhy, a jsou to byznysové kruhy, si našly jiného podporovatele svých obchodních zájmů. Tady vždy byla vazba těch pravdoláskových struktur," řekl s tím, že dál už na toto téma nebude odpovídat.
ODS zeleným nevěří. Topolánek se při rozhovoru brání představě, že by je měl ve vládě. "Ta strana je nejen programově, ale i personálně natolik roztříštěná, že vůbec negarantuje příštímu potenciálnímu koaličnímu partnerovi, jak z levice, tak z pravice, dlouhodobou stabilní politiku," obává se.
Dlouho také nebylo jasné, jestli Bursík preferuje pro další spolupráci levici, nebo pravici. Ve čtvrtek pronesl větu, která mohla Topolánka alespoň trochu uklidnit. "Strana zelených už nemá blíž k sociální demokracii," řekl Bursík v reakci na čerstvě zveřejněný ekologický program občanských demokratů.
"Že bych byl klidnější? Kdyby se tak Bursík podařil naklonovat. Já ho znám jako člověka, který je velmi pragmatický. Nemyslím si, že v jeho případě platí to churchillovské: Neměnil jsem se já, měnily se ty strany. S Bursíkem je možné jednat, s ním je dokonce možné se i dohodnout. Ale bohužel není klonovatelný," povzdechl si Topolánek. Z jeho slov o zelených je ale přece jen patrné, že se vedení občanských demokratů snaží najít k Bursíkově straně cestu. "Se zelenými je rovná daň diskutovatelná," říká Topolánek o zatím nejviditelnější překážce mezi těmito stranami.
Skutečná překážka je ale jinde. "My jsme pro rozšiřování jaderných elektráren. Máme jednu z nejlepších jaderných elektráren v Evropě z hlediska bezpečnosti -Dukovany. Jsem pro to, abychom na stejném místě někdy po roce 2035 vystavěli minimálně obdobný zdroj energie. Během tří až pěti let čeká Česko situace, kdy bude muset energii dovážet. Nutně musíme obnovit hnědouhelné zdroje," tvrdí Topolánek. Je jasné, že na těchto záměrech bude dohoda se Stranou zelených obtížná, ne-li nemožná.
Co bude Topolánek dělat, když nedá po volbách dohromady alespoň 101 hlasů? Sám říká, že opakované volby jsou téměř nemožné. Došlo by podle něj k pokusu sestavit vládu na půdorysu té současné, kdy by jen zelení nahradili unionisty. Sám prý počítá s tím, že by byl ve straně vyměněn. Kým? To prozradit nechtěl. A pak by mohla možná přijít na řadu varianta velké koalice ODS a ČSSD.
"Našemu voliči můžu garantovat, že velká koalice není absolutně žádnou z těch předních variant. My do velké koalice nepůjdeme, minimálně dokud do toho bude moct mluvit to současné vedení ODS," tvrdí Topolánek.

Foto popis|

O autorovi| Jan Kubita, vedoucí domácího zpravodajství

Mirek Topolánek o...
Lidové noviny 
9.5.2006 | rubrika: Kulatý stůl LN | strana: 7

...dnes s předsedou Občanské demokratické strany Mirkem Topolánkem

...vedení ČSSD

Vedení a lídři sociální demokracie fakticky nejsou sociálními demokraty, jsou to lidé nevolení, lidé bez mandátu a často ani nejsou členy strany. My nebojujeme se sociáldemokratismem evropského typu, my bojujeme s technologií moci a s úporností tu moc udržet.

...velké koalici

Velká koalice je nejméně pravděpodobná varianta, protože v případě více než sto hlasů levici (ve sněmovně), každý kdo by do toho šel, by se stal stejným rukojmím, jako se stali unionisté a lidovci.

...své politické budoucnosti

Nejsem natolik ješitný, abych si myslel, že jsem předsedou ODS na věky věků... Když se mi nepodaří vyhrát volby, musí přijít někdo, kdo tu stranu povede dál, protože platí má oblíbená věta z Jiřího Wolkera: dělník je smrtelný, práce je živá. Strany mají právo přežít všechny své skandály a všechny své protagonisty, protože nesou politický směr, nějakou ideologii.

... Straně zelených

Je programově a personálně natolik roztříštěná, že vůbec negarantuje potenciálnímu koaličnímu partnerovi, a to jak z levice, tak z pravice, jakoukoli dlouhodobou hodnověrnou a stabilní politiku...
Program zelených je velmi fundamentalistický a trochu účelový... Neprolomením ekologických limitů (zde vylučuji, že by to šlo bez dohody s lidmi, kteří tam žijí) budeme velmi těžce garantovat energetickou bezpečnost. Bez rozvíjení jaderného programu se rychle dostaneme do problémů... Po selhání projektu Unie svobody je evidentní, že politické a byznysové kruhy, které podporovaly tuto takzvanou liberální alternativu ODS, si našly jiného podporovatele svých obchodních zájmů.

... Paroubkově stylu

Paroubek tu v posledním roce nejen rétoricky, ale i fakticky zavádí spíše demokraturu než demokracii. Souboj s takovým typem lídra je podstatně složitější...

...kampani a volbách

Fakticky výsledek voleb je už dán, je to ledoborec, který už má před sebou poslední pole ker. Má svoji rychlost a směr a je velice těžké jej zastavit či vychýlit ze směru. Jediné co jej může zastavit a změnit to, že on prorazí ledovou bariéru, je, že Jiří Paroubek zastaví štěpení a nechá vybuchnout jaderný reaktor. To znamená, že vše kolem sebe zničí...
Rozhodující změny v preferencích se odehrávají v posledním měsíci kampaně... Hra v posledním měsíci je o těch třech až pěti procentech, která leží na stole.

...rovné dani

Případný nárůst cen potravin při patnáctiprocentní DPH, speciálně ve spotřebním koši důchodců, je šul-nul, je to prostě nalej-vylej, je to plus minus sto korun. Přesto chceme důchodcům ten případný rozdíl kompenzovat.

...imigrantech

Já myslím, že (udělování českého občanství) musí být přísnější nejenom v čase, ale i v podmínkách. Vždycky, když o tom žertuju, tak říkám, že musí umět zazpívat hymnu, musí umět česky a musí znát ústavu líp než Češi...
Ekonom vám řekne, že přísun gastarbeiterů je pro ekonomiku velkým oživením, politik před volbami vám řekne: je třeba v tom udělat pořádek...
Nelegálům se brání každý. Čas od času jich část legalizuje, ale ten problém se trochu rozprostírá v čase, protože nelegální přistěhovalectví a nelegální práce je obrovským problémem nejen v Americe, ale i v Evropské unii.

***

Ukázky ze setkání s Mirkem Topolánkem naleznete na www.lidovky.cz

5MINUTOVÉ INTERVIEW
Lidové noviny 
9.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 15

Iva Bittová
zpěvačka a houslistka

Na právě vydaném albu Mater interpretuje Iva Bittová sedm kompozic slovenského skladatele Vladimíra Godára.

* Při nahrávání Mater bylo pro Vás nejtěžší...

Naprosto, ani na chvilku, náznak těžkostí...

* Vaše "životní filozofie" ve třech větách zní...

Těšit se z maličkostí, přijímat vše pozitivní a dávat dál, být dobrý k sobě i světu.

* Lidé by si měli více všímat...

...svého okolí a umět se na sebe dívat z vnějšku.

* Když se cítíte mizerně, tak...

...se snažím si uvědomit, proč je tomu tak, a ihned hledám zdroj pozitivní energie v jakékoli prospěšné činnosti.

* Tento týden vás nejvíc naštval...

...můj syn Toník, protože nenosí chrániče na skate.

* Kdybyste nebyla zpěvačka a houslistka, chtěla byste být...

...květinářkou, anebo lépe ptáčkem.

* Bohužel vám nikdy nešla...

...elektronika nové doby.

* Za nejlepší životní věk považujete...

...vždy ten přítomný.

* V červnových volbách budete volit...

... Stranu zelených.

* Tuto stranu jste vybrala proto, že...

...příroda je pro lidstvo důležitá.

Bleskové šetření policejního bití
Lidové noviny 
6.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: VÁCLAV DRCHAL, TOMÁŠ DRAHOŇOVSKÝ

Vyšetřovatelům stačil necelý týden k tomu, aby navrhli stíhání policisty, který na demonstraci zbil ženu

PRAHA Inspekce ministra vnitra chce, aby byl policista, který surově zbil Kateřinu Jacques, trestně stíhán. Nadporučík Tomáš Čermák napadl sekční ředitelku úřadu vlády a kandidátku Strany zelených na prvomájové demonstraci proti neonacismu. Kateřina Jacques je od té doby v pracovní neschopnosti.
Sám Čermák včera oznámil, že od policie odchází. Zřejmě díky tomu získá až několikasettisícové odchodné.
Případ se mezitím rozrostl do vyšších pater politiky i policie. Premiér Jiří Paroubek totiž včera kvůli zpackanému zákroku zarazil povýšení policejního prezidenta Vladislava Husáka na generála. Prezident Václav Klaus premiérovi obratem vyhověl a Husákovy generálské ambice tak odložil na neurčito.
Husák měl včera mobilní telefon vypnutý. Po svém mluvčím Pavlu Hantákovi ale vzkázal, že "jde o výlučnou pravomoc prezidenta republiky a nebude jeho rozhodnutí nijak komentovat".
Inspekce uzavřela Čermákův případ neuvěřitelně rychle. Tak rychlý a tvrdý postup při vyšetřování policejního násilí přitom není u inspekce obvyklý. Třeba loňským CzechTekem se zabývala řadu měsíců a všechny stížnosti na policii nakonec odložila.
Na uzavření "prvomájového bití" ovšem od začátku tvrdě tlačil ministr vnitra František Bublan i Jiří Paroubek. Premiér se také hned den po incidentu Jacques zastal a policejní zákrok odsoudil.
Paroubek včera uvedl, že chce, aby byli stíháni i další policisté, kteří bití ženy přihlíželi, ale nezasáhli. Podle Bublana k tomu ale nedojde. "Inspekce je vyslechla, ale nenašla důvod k obvinění," řekl včera ministr vnitra LN. Netečné policisty tak nejspíš čeká jen kázeňský trest.
Na formální sdělení obvinění si musí Čermák ještě počkat. Státní zástupce Michal Zachystal, který o stíhání rozhoduje, chce totiž počkat na posudky lékařů, kteří určí, jak vážná jsou zranění Jacques. Zatím je velmi pravděpodobné, že Čermák bude stíhaný kvůli zneužití pravomoci veřejného činitele. Teprve posudky rozhodnou, jestli přibude i ublížení na zdraví.
Čermákův advokát Jaroslav Janeček včera oznámil, že jeho klient chce odejít od policie. "Premiér ho už podle jeho názoru odsoudil, a domnívá se proto, že díky tomu tlaku nemá šanci obstát. Rozhodl se proto odejít se vším, co mu po dvacetileté službě náleží," řekl včera LN Janeček.
A Čermák nepřijde zkrátka. Poté, co opustí řady policie, zřejmě dostane odstupné. To by se v jeho případě mohlo pohybovat v řádu mnoha desítek tisíc. Několik tisícovek by měl také dostávat každý měsíc jako přídavek za službu.
Jeho plány by mohl zhatit jen nepodmíněný rozsudek. To, že by ho soud poslal za mříže, je ale krajně nepravděpodobné. Za zneužívání pravomocí mu totiž hrozí maximálně tři roky a soudy u takových sazeb ukládají dosud netrestaným lidem většinou jen podmíněné tresty.
Čermák i Jacques se neshodují v tom, proč k incidentu došlo. Žena tvrdí, že policistu "popadl amok" a zaútočil na ni zcela bezdůvodně. Čermák ale na inspekci vypověděl, že mu politička nejdřív strhla a zahodila jeho služební odznak a to ho k zákroku vyprovokovalo. To ovšem fotografie vyvracejí. Jacques také uvádí, že ji Čermák bil i v autě a na služebně. I to ovšem policista před inspekcí popřel.

***

Končím, říká muž, který zbil Jacques

Tomáš Čermák chce kvůli výrokům Jiřího Paroubka odejít do civilu. "Premiér ho už odsoudil a on prý nemá šanci uspět," řekl LN Čermákův obhájce Jaroslav Janeček.

Za zákrok vůči Jacques padl první kázeňský trest
Právo 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: (zde, jt)

Ministr vnitra: Chybovali i velitelé

PRAHA - Za prvomájový policejní zákrok proti šéfce vládní sekce pro lidská práva a kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques už včera padl první kázeňský trest. Policista, který měl na starosti zadní část průvodu neonacistů, byl za nečinnost potrestán snížením platu o deset procent na jeden měsíc.
Novinářům to včera po schůzce s ministrem vnitra řekl policejní prezident Vladislav Husák.

Návrhy na potrestání do dnešního poledne

Ten pak jednal s vedením pražské policie o dalších postizích. Schůzka skončila až kolem půl desáté večer. Husák na ní dal řediteli pražské policie Petru Želáskovi čas do dnešního poledne, aby mu předložil návrh na potrestání vedení policie v obvodu Praha II.
"Týkat by se mělo obvodního ředitele Jana Navrátila nebo jeho zástupce, a mohlo by být i personálního charakteru," řekl Právu po skončení jednání Husák. Zároveň doplnil, že o případném opatření směrem k vedení celé pražské policie rozhodne v nejbližší době sám. Zřejmě však půjde pouze o kázeňské tresty. "Vedení správy mělo ten den na starosti i další akce, které proběhly bez problémů," uvedl Husák.
Policejní prezidium dá podle Husáka dále podnět Inspekci ministra vnitra, aby prověřila účast dalších osmi až devíti policistů, kteří se demonstrace neonacistů zúčastnili. "Chceme, aby se zjistilo, zda nespáchali trestný čin. V úvahu by připadal trestný čin zneužití pravomoci veřejného činitele z nedbalosti," dodal Husák.

Bublan: Bylo tam systémové pochybení

Ministr vnitra František Bublan už v nedělní Sedmičce připustil, že při zákroku proti Jacques chybu udělal nejen policista Tomáš Čermák, ale nejspíše i velitelé na všech úrovních. "Podle průběžných výsledků šetření mohu říci, že se tam jeví nějaké systémové pochybení - v začlenění řadových policistů do zásahu. Ti tam neměli co dělat," řekl na Nově.
Zdůraznil ale, že zákrok nebyl chybou celého systému. "Je to velké pochybení jednoho nebo možná více policistů, ale celý zákrok vedla zásahová jednotka, která nepatřila k těmto policistům, byla zvlášť vycvičená a provedla vše profesionálně," tvrdí Bublan.
(Pokračování na str. 2)

Za zákrok vůči Jacques padl kázeňský trest
(Pokračování ze str. 1)
Někteří policisté postupovali nepřiměřeně na základě zkušeností z loňského CzechTeku, kdy je premiér Jiří Paroubek vyzval k tvrdému zásahu proti účastníkům, uvedl v Sedmičce místopředseda ODS Petr Nečas.
"Takto prostě v posledním období pracuje systém části nezodpovědné policie, která si některá slova pana Paroubka a pana Bublana vysvětlila minimálně již od loňského CzechTeku tak, že použití nepřiměřené tvrdosti je něco, co je žádáno, čemu je dokonce aplaudováno, po čem je dokonce vytvářena částečně politická poptávka," prohlásil Nečas.
Premiér v neděli reagoval, že si Nečas "jako obvykle vymýšlí. Schizofrenie představitelů ODS postoupila daleko. Myslím si, že by tu paranoiu neměli přehánět."
Policisté, z nichž jeden zakročil proti Jacques, podle něj vůbec neměli na místě být, připletli se tam. "Očekávám, že ministr Bublan a policejní prezident Husák mi sdělí, kdo zapříčinil to, že se tam ocitli lidé, kteří nebyli speciálně vycvičeni pro tuto službu. Na čí to bylo rozkaz, nebo zda to byla jejich iniciativa," dodal.
Politici v Sedmičce se shodli, že by policejní inspekce neměla být pod ministerstvem vnitra, neshodli se ale, kam by měla být zařazena. "Navrhujeme, aby působila v resortu ministra spravedlnosti," uvedl Nečas.
Předseda Sněmovny Lubomír Zaorálek (ČSSD) ani Bublan to nepovažují za dobré. "Souhlasil bych, aby inspekce byla vyčleněna. Jako první krok bych doporučoval, aby byla pod veřejnou kontrolou, parlamentní nebo jinou, složenou z veřejnosti," podotkl Bublan.
Premiér soudí, že by nebylo dobré, kdyby úřad byl soustředěn pod spravedlností. "Mít dozor nad policií a ještě řídit státní zastupitelství, to už je velká síla. Spíš bych byl pro to, aby takovýto úřad, pokud má být nezávislý na ministrovi vnitra, byl pod úřadem předsedy vlády," dodal.

Foto popis| František Bublan (vpravo) a Vladislav Husák hovoří s novináři po schůzce, která se konala v pondělí v Praze.
Foto autor| Foto ČTK - Martin Štěrba

Havel nepřímo podpořil zelené
Právo 
9.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (nig, zde)

Varoval před hrozbou neofašismu a kryptofašismu

PRAHA - K sympatiím k zeleným se v neděli přihlásil bývalý prezident Václav Havel.
"Byl jsem zelený, ještě když většina dnešních zelených nebyla na světě. Mně je to strana programově blízká," uvedl Havel v pořadu ČT Otázky Václava Moravce. Přesto na otázku, zda předseda Martin Bursík tímto získal jeho přízeň v kampani, odpověděl exprezident vyhýbavě: "Uvidím, zda se k těmto věcem ještě nějakým způsobem vyjádřím."
Na námitku, že jeho dřívější přízeň pro některé strany, např. ODA, mohla znamenat polibek smrti, Havel zareagoval: "Když někdo můj polibek neodmítá, tak jsem schopen, je-li mi blízký, ho dát. Kdybych se setkal se sebemenší pochybností či s podezřením o jeho smrtonosnosti, tak samozřejmě bych byl ten první, kdo by to neudělal."
Havel je přesvědčen, že by bylo dobré, kdyby se do Sněmovny dostal čerstvý vítr, mladší lidé nezapletení do kamarádšoftů. "Možná tam vnesou určitý chaos, ale stojí to za to, trošku provětrat," dodal.
Právo se později zeptalo premiéra Jiřího Paroubka, zda i on bude před volbami usilovat o získání Havlovy přízně. Odpověděl, že o tom ještě neuvažoval, ale nevyloučil setkání. "Myslím si, že máme s bývalým prezidentem Havlem velmi korektní a dobré vztahy," dodal.
K názoru exprezidenta na zelené podotkl, že by měl Havel uvážit, jakou politiku Strana zelených dělá. "Chová se jako béčko ODS. Musím zopakovat, že podle vyjádření, jak jsem si studoval v posledních dnech jednání a vyjadřování předáků zelených, jednoznačně směřují do koalice s ODS."
V souvislosti se zbitím Kateřiny Jacques policistou Havel varoval před hrozbou neofašismu, kryptofašismu a plíživého fašismu, který se může objevovat v postkomunistickém světě. "Stalo se to při policejní ochraně neonacistické demonstrace. Cítím to jako nedobré znamení. A mám pocit, že i naši politici některými vyjádřeními bezděky k této atmosféře přispívají," řekl Havel v několika narážkách na prezidenta Václava Klause.
"Když se mluví o tom, že ten náš koncentráček (Lety u Písku) nebyl tak úplně špatný jako ty cizí, když se mluví o tom, že nám cizáci nemají co říkat, jestli naši handicapovaní budou nadále v klecích, když se dává najevo, že si určitá jinak sexuálně orientovaná menšina nemá co vyskakovat a žádat zvláštní výsady. Jako by se za tím skrýval vlastenecký ideál etnické čistoty," dodal Havel.
Podle něj je nutné udělat vše, aby konflikt kvůli íránskému jadernému programu nepřerostl. "Válka, to by mohla být 3. světová válka," varoval. Spíš je pro embarga a vyzval: "Nekalkulovat s tím, že jsou tam velké nerostné zdroje, které potřebujeme, nekličkovat, být naprosto tvrdí."

Zelení, které bych volila
Právo 
9.5.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 7 | autor: Tereza Stöckelová

Za klíčový bod programu Strany zelených pokládám rozšíření politické debaty o záležitosti, jež jsou z ní obvykle vytlačovány pod hesly "tržní principy", "soukromé statky", "přirozenost" nebo "expertní stanoviska". Pro mě má dnes smysl jen takový politický program, v němž je postavení různých bytostí (žen, mužů, kuřat, laboratorních myší...) ve světě, který sdílíme, předmětem široké veřejné diskuse, nikoli pouze výsledkem expertních soudů či neschopnosti politiků připustit jakoukoli alternativu. Taková debata ale předpokládá možnost pochybovat o hodnotách růstu, spotřeby, mobility, "tradiční rodiny" nebo třeba i zdraví a tělesné dokonalosti. Jde o hodnoty, které nejen vymezují pole našeho každodenního uvažování, "potřeb", chutí a přání, ale jsou pevně vepsány do našich zákonů, daňového systému, průmyslové a dopravní infrastruktury.
S jakými důsledky pro druhé bytosti a krajinu třeba jezdíme autem či létáme letadlem? Jakou cenu platí laboratorní zvířata za krabičku léku, kterou si kupujeme? Jaké režimy a hodnoty implicitně podporuje český zahraniční obchod s mimoevropskými státy?
Cítila bych se zastoupena jen takovou politickou reprezentací, která si tyto a podobné otázky veřejně klade a hájí je jako legitimní hlediska při závazném rozhodování.
V této souvislosti je, myslím, třeba se zamyslet i nad naším pojetím znalostní společnosti (knowledge society), kterým se dnes vymezuje Evropská unie a její členské státy. Toto pojetí přikládá klíčový význam vytváření a oběhu znalostí a technologických inovací pro rozvoj společnosti. Znalosti, které se tu berou v úvahu, jsou především vysoce odborné, vytvářené ve specializovaných výzkumných institucích.
Znalostní společnosti lze ale dát i jiný smysl, který vyzdvihuje důležitost občanské kompetence, vědění vázaného na místa a specifické souvislosti či individuální zkušenost.
Ohled na vědění a zkušenosti rozptýlené ve společnosti zvyšuje možnosti rozumného rozvoje technologií či léčebných postupů, šanci na jejich přizpůsobení konkrétním souvislostem i na zvládání nezamýšlených důsledků. Domnívám se, že znalostní společnost potřebuje demokratičtější, nikoli jen expertní pojetí vědění. Roli občanské společnosti chápu především v tomto smyslu.

O autorovi| Tereza Stöckelová (Autorka je socioložka, zabývá se výzkumem vědy)

ČSSD v Olomouci oslavila 1. máj
Právo 
9.5.2006 | rubrika: Olomoucký kraj | strana: 17 | autor: Miloslav Hradil

Týdenní zpoždění zavinilo špatné počasí první květnový den

S týdenním zpožděním oslavila v pondělí 1. máj ČSSD v Olomouci, když pro občany připravila na odpoledne program na Horním náměstí v centru města, spojený s besedou s voliči, jíž se zúčastnil i expremiér Miloš Zeman. Ten přijel do Olomouce volebním autobusem Zemák.

"Na 1. května bylo tak špatné počasí, že jsme museli připravený program zrušit. Rozhodli jsme se přitom využít dalšího volného pondělí a připravit pro lidi zajímavé odpoledne, které jsme spojili s již dříve plánovanou návštěvou Miloše Zemana na Přerovsku a Olomoucku," řekl Právu místopředseda městské organizace ČSSD, náměstek olomouckého primátora Miroslav Petřík.
V programu nechybělo mj. vystoupení mažoretek. Lidé mohli diskutovat nejen s expremiérem, ale i skandidáty sociálních demokratů pro volby do Sněmovny v čele slídrem krajské kandidátky Miloslavem Vlčkem a olomouckým primátorem Martinem Tesaříkem.
Zeman mj. napadl ODS, která se podle něho nesnaží jít do volebního klání sotevřeným hledím, a také Stranu zelených za její návrh ekologické daně.
"Podle expertů by vedla do roku 2015 ke zdražení plynu na dvojnásobek, elektřiny na šestinásobek a uhlí na osminásobek nynější ceny. Pokud by se to stalo, stal by se člověk ohroženým jako živočich," poznamenal Miloš Zeman.

Foto popis| Lidé mohli na Horním náměstí v centru Olomouce diskutovat s expremiérem Milošem Zemanem a některými kandidáty ČSSD pro volby do Sněmovny.
Foto autor| Foto PRÁVO - Miloslav Hradil

Regionální mutace| Právo - Olomoucký kraj

Policejní prezident přišel o povýšení
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: (jt, ČTK)

Je to důsledek prvomájového incidentu *Vladislav Husák měl být generálem * Inspekce navrhne obvinit policistu Čermáka

Vlastní zpráva

Prezident Václav Klaus vyhoví žádosti premiéra Jiřího Paroubka a nepovýší v nejbližší době policejního prezidenta Vladislava Husáka z plukovníka na generála. Povýšen měl být na Hradě v pondělí.
O změnu ve vládním návrhu na povýšení požádal včera Paroubek v souvislosti s vyšetřováním pondělního incidentu, při němž policista napadl při demonstraci neonacistů odpůrkyni pravicových radikálů a kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques.
"Prezident žádosti vyhoví," řekl bez podrobností Klausův tajemník Ladislav Jakl.
Husákovi možná přitížila i fotodokumentace pátečního Blesku, podle níž ženatý Husák trávil čas s pracovnicí vnitra při rehabilitačním pobytu v Karlových Varech, zatímco Inspekce ministra vnitra intenzívně šetřila aféru s napadením Kateřiny Jacques a policie čelila ostrým kritikám kvůli brutalitě svého příslušníka a dalším selháním při zákroku. S odkladem Husákova povýšení souhlasí i ministr vnitra František Bublan.
"Takže to je náš společný názor, který jsem vyjádřil dopisem prezidentovi republiky. Myslím si, že je odpovědnost policejního prezidenta za to, co se děje v policii," doplnil Paroubek.
Premiér také očekává, že Bublan "zejména vyvodí odpovědnost vůči tomu, kdo způsobil, že se do zásahu, který byl jinak kvalitně prováděn těžkooděnci, připletli speciálně nevycvičení policisté včetně policisty Čermáka a některých jeho kolegů".
Paroubek oznámil, že personální změny čeká v úterý či ve středu. Později dodal, že sám nic nařizovat nechce. "To je věc ministra vnitra. Kdybych zasahoval do jeho pravomoci, která je mu dána zákonem, tak byste mě mohli označit za diktátora."
Husák včera na dotaz Práva reagoval slovy: "V tuto chvíli čekáme na výsledky šetření Inspekce ministra vnitra, se kterou velmi úzce spolupracujeme. Do pondělka bychom tyto výsledky šetření měli analyzovat, abychom mohli přijmout případná další opatření, ať už kázeňského, nebo personálního rázu." Doplnil však, že v tuto chvíli jsou úvahy o možných změnách ve vedení pražské policie předčasné.

Bublanovi věří

Premiér nemá důvod, proč by měl přestat důvěřovat Bublanovi. "Pan ministr vnitra zásahu nevelel, není policejním prezidentem, nebyl v té skupině policistů. Nevím, za co bych ho měl vinit. Pokud vidím, tak tady selhal jeden policista, a možná že se přijde na to, že selhalo čtyři pět dalších policistů," míní Paroubek, který se opírá o vyjádření Jacques, s níž se premiér tento týden také sešel.
Bublan potvrdil, že odklad jmenování policejního prezidenta generálem je výsledkem dohody s premiérem. "Jsem přesvědčen, že by povýšení za současné situace nebylo příliš vhodné," řekl Bublan.

"Zpatlali, co mohli"

O případných změnách ve vedení pražské policie chce s Husákem jednat v pondělí. "Personální opatření jsou v jeho kompetenci," uvedl Bublan. Premiérovi podle svých slov slíbil, že si nechá předložit detailní vyhodnocení celého prvomájového incidentu od Inspekce ministra vnitra.
"Na základě výsledků kontrol pak budeme schopni posoudit, jestli tam nedošlo k pochybení i ze strany policejního vedení," dodal ministr. Zároveň však připustil, že běžní uniformovaní policisté neměli u demonstrace co dělat. "Speciální jednotky se chovaly perfektně, ale tito policisté zpatlali, co mohli," dodal Bublan s tím, že bude ještě vyšetřovat, jaké měli policisté úkoly.
Ceremoniál povýšení několika vysokých důstojníků je naplánován na pondělí. Spolu s Husákem vláda navrhla do vyšší hodnosti ředitele Úřadu pro zahraniční styky a informace, tedy civilní rozvědky, Karla Randáka, ředitele Vězeňské služby Luďka Kulu, velitele speciální jednotky chránící ústavní činitele Lubomíra Kvíčalu a ředitele západočeské policie Antonína Moltaše. Do generálské hodnosti povyšuje důstojníky na návrh kabinetu prezident republiky.

Foto popis| Vladislav Husák

Blair po debaklu vyměnil tři klíčové ministry
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: Vlastní zpráva

Britský ministerský předseda Tony Blair včera bleskově vyměnil podstatnou část kabinetu včetně ministrů zahraničí, vnitra, obrany, školství, obchodu a dopravy.
S nečekanou razancí tak zareagoval na čtvrteční katastrofálně prohrané místní volby a na rostoucí nespokojenost s jeho působením ve funkci. Nyní se čeká druhá vlna změn - už na nižších vládních funkcích.
Devět let poté, co rozdrtil konzervativce, utrpěl nyní Blair nejhorší porážku své kariéry, když jeho strana ztratila více než 270 křesel ve 176 místních radách. Důsledky pro stávající kabinet na sebe nenechaly dlouho čekat: zdaleka největší šok při tom vyvolalo včerejší sesazení ministra zahraničí Jacka Strawa. Toho nezachránil ani fakt, že donedávna patřil mezi nejpevnější Blairovy spojence, pokud šlo o válku v Iráku.
Ačkoli všeobecně se čekal jeho kariérní postup, nyní dostal relativně bezvýznamnou funkci šéfa Dolní sněmovny.

Vůbec první britská ministryně zahraničí

Špatné zprávy pro Strawa byly dobrou zprávou pro dosavadní ministryni životního prostředí Margaret Beckettovou, která se ve svých 63 letech stala první ministryní zahraničí v britských dějinách. Její pravou rukou bude bývalý ministr obrany a donedávna vůdce Dolní sněmovny Geoff Hoon, jenž bude ministrem pro Evropu. Zatím ale není jasné, zda bude ministerstvo zahraničí rozděleno na dva úřady, nebo zda bude Hoon jen náměstkem Beckettové.
Další obětí "Blairovy gilotiny" se stal ministr vnitra Charles Clarke, který se v posledních týdnech octil pod tlakem kvůli skandálu se zanedbáním deportací více než tisíce zahraničních vězňů, mezi nimi i odsouzenců za těžké zločiny. Před svým odchodem se dokonce postaral o malé drama: Blair, který se ministra až do čtvrtka zastával, mu včera zavolal, že by jej chtěl přesunout do jiného resortu. Clarke to odmítl a sám z vlády rozhněván odešel. Ministerstvo vnitra převzal dosavadní ministr obrany John Reid a na jeho bývalé místo usedne bývalý náměstek ministra financí Des Browne.
Bez šrámu vyvázla pouze ministryně zdravotnictví Patricia Hewittová, která v posledních týdnech rovněž čelila ostré kritice. Přežil i vicepremiér John Prescott, který má za sebou milostnou aférou se sekretářkou. Zůstaly mu však jen všechny vnější znaky funkce včetně luxusního bytu, jeho pravomoci ale přešly na ministryni školství Ruth Kellyovou.

Triumfální návrat konzervativců

Porážka labouristů v místních volbách se stala triumfem pro opoziční konzervativce, kteří zaznamenali nejlepší výsledek od roku 1992. I když už před volbami ovládali nejvíce místních rad, nyní se dostali na první místo i v počtu radních, kterých mají nyní v Anglii 1695 ve srovnání s 1156 labouristy. Nedobyli pouze labouristické bašty na severu Anglie. Většina ztráty labouristů byla navíc v jejich prospěch, což naznačuje přímý přesun preferencí mezi oběma hlavními stranami.
Pro nového šéfa toryů Davida Camerona, který řídí stranu teprve od prosince, to znamená upevnění jeho postavení. Výsledek také potvrdil správnost vnitřních reforem, kterými chce pro stranu znovu dobýt politický střed, z něhož ji vytlačil právě Blair.
Výsledky zklamaly třetí opoziční stranu, liberální demokraty. Vedle strany Zelených si naopak 44 křesel připsala extremistická Britská národní strana (BNP), kterou hlavní strany shodně označují za fašistickou. Ve východolondýnském obvodu Barking a Dagenham bude dokonce druhou nejsilnější stranou za labouristy.

Polovina Britů žádá premiérův odchod

Přestože se potvrdily předvolební předpovědi, britští novináři upozorňují, že pouhý rok po prohře v místních volbách v roce 2004 labouristé dokázali hladce zvítězit v parlamentních volbách. Analytici si ale všímají, že nálada mezi voliči se za poslední rok podstatně změnila a že zejména postavení ministerského předsedy je vážně oslabeno.
To naznačil i poslední bleskový průzkum, podle něhož si většina voličů přeje, aby do konce roku Blair odešel z funkce. Na 36 procent respondentů žádá okamžitý Blairův odchod, zatímco 14 procentům to stačí do konce roku.

Foto popis| Vítěz místních voleb - lídr konzervativců David Cameron (s manželkou).
Foto autor| Foto ČTK/AP

Inspekce navrhne obvinit policistu Čermáka
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: Eduard Straka

Inspekce ministra vnitra navrhne žalobci, aby začal stíhat policistu Tomáše Čermáka za zneužití pravomoci veřejného činitele. Toho se měl dopustit při pondělním zákroku proti šéfce vládní sekce pro lidská práva a kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques. Čermáka však zřejmě nemine ani obvinění z ublížení na zdraví.

Scházejí důkazy o vzniku incidentu

"Lékařskou zprávu o zraněních, které paní Jacques při Čermákově zákroku utrpěla, vyhodnotí znalec a na základě jeho závěrů se inspekce rozhodne, zda je podezření z ublížení na zdraví oprávněné," uvedla mluvčí ministerstva vnitra Radka Kovářová.
Po obdržení znaleckého posudku bude spis předán státnímu zástupci Michalu Zachystalovi, který definitivně rozhodne, jak bude žaloba znít. Pokud by ho soud uznal vinným., hrozí Čermákovi až tři roky vězení. Čermák Kateřinu Jacques údajně bezdůvodně zbil při prvomájové demonstraci, kdy s několika dalšími příznivci Strany zelených protestovala v ulici Na Moráni proti demonstraci neonacistů. Podle svědků byl policistův zákrok zbytečný.
"Zelené a neonacisty dělilo několik desítek metrů," řekla bývalá poslankyně Hana Marvanová, která vše viděla z tramvaje. "K tomu se nemohu vyjádřit, protože bohužel není záznam toho, co se dělo před incidentem," podotkl Čermákův advokát Jaroslav Janeček. Zároveň vyjádřil údiv nad tím, že se Marvanová se svým svědectvím přihlásila až několik dní poté, co byla celá událost medializována.
"Kdoví, jestli by nedošlo k mnohem horšímu střetu, kdyby Tomáš Čermák nezasáhl. Co se obhajoby mého klienta týče, budeme požadovat znalce na policejní zákroky. Také chceme uspořádat rekonstrukci události," vyjádřil se advokát. Není vyloučeno, že v této kauze budou obviněni i další policisté, kteří byli zákroku přítomni. Z videozáznamu je totiž zřejmé, že se Čermákovu konání nesnažili nijak zabránit. Advokát Tomáše Čermáka podotkl, že mu celá událost připomíná 17. listopad 1989. "Nejdříve policistu někam postaví a pak ho kvůli jeho zákroku postaví mimo službu," řekl Jaroslav Janeček.

Foto popis| Tomáš Čermák

Jacques podala trestní oznámení
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: (ČTK)

Advokát kandidátky Strany zelených Kateřiny Jacques podal včera trestní oznámení na policistu Tomáše Čermáka pro podezření z trestného činu zneužití pravomoci veřejného činitele a ublížení na zdraví. Jacques zůstává po včerejší kontrole v pracovní neschopnosti.
"Navrhuji rovněž prošetřit roli ostatních přihlížejících policistů z hlediska možné nápomoci v pokračování trestného činu," řekl právní zástupce Jacques František Korbel.

Cesta do patriarchátu
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 14 | autor: Michal Uhl

Když jsem se účastnil pokojné protineonacistické prvomájové demonstrace spolu s Kateřinou Jacques a dalšími zelenými, připadal jsem si skoro jako na západě - poklidná atmosféra, profesionální těžkooděnci, hraní na bubínky, fotbalový minizápas a hudební doprovod místního pouličního umělce. Nejrůznější lidé se scházeli, aby vyjádřili odpor proti hrozbě demokracie: neonacismu. Kdo chtěl, mohl slunné odpoledne prožít formou happeningu a s pocitem občanské angažovanosti.
Stejně jako ve Francii či v Německu je odpor proti neonacismu celospolečenský fenomén, a na protestních akcích se objevují krom anarchistů i důchodci, matky s kočárky, bankovní úředníci a děti. Všichni vědí, že vyjádřit odpor proti pravicovému extremismu je správné a k úplné spokojenosti jim chybí absence právě zmiňovaných neonacistů.
Jako na západě jsem si přestal připadat při neprofesionálním zásahu pořádkových policistů, a při následném mlžení policejního mluvčího. Věci se však vyvinuly, protože k nelibosti všech zúčastněných se z věci, která je apolitická, stala přes noc věc zpolitizovaná, čímž rychlost vyšetřování i mediální vystoupení policie doznalo výrazných změn.
V své reakci (Právo, 3. 5.) se pražska zastupitelka Markéta Reedova (SNK ED) ze strany, která má v názvu evropskost, svým postojem vydala místo do Evropy opačným směrem - do patriarchátu. Charakterizovat ženu pomocí klišé "křehká blondýnka" je urážlivé a ponižující, zvlášť v souvislosti s budováním českého polohumorného mýtu o vlivu barvy vlasů na inteligenci ženy.
Markéta Reedová dále zpochybňuje veřejný protest jako takový, když vybízí k jiným způsobům protestu. Francie nedávno ukázala, že ulice má stále co říct. Reedová však není sama, která se pozastavila nad tím, že Kateřina Jacques vzala děti na "nebezpečnou" demonstraci. Je to však opravdu nezodpovědné chování matky, jak se ptal ve čtvrtečním speciálu ČT Václav Moravec? Není. Nebýt policejního excesu byla by demonstrace poklidným happeningovým rodinným odpolednem s výchovným puncem. Mít Kateřině za zlé, že nepředpokládala brutální zásah policisty, opravdu nelze.
Řada lidí násilný incident odsoudila s tím, že je hrozné, když je zmlácena žena. Rozumím, že je někdo citlivý na násilí páchané na ženách, ale v tomto případě si nejsem jist, zda je ona citlivost na správném místě. Kdyby onen policajt zmlátil muže-otce, byl by jeho čin méně hanebný? Není snad cílem nenásilná společnost, kde agrese není způsob komunikace ani mezi muži?
Možná se mýlím, ale zdá se mi, že se o Kateřině Jacques víc mluví jako o ženě, matce dvou dětí, než o člověku, který byl napaden, když protestoval proti myšlenkám, které popírají vše, co je základem naší kultury.

Foto popis|

O autorovi| Michal Uhl (Autor je vedoucí gender sekce Strany zelených)

Proč volit Stranu zelených
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Publicistika | strana: 14 | autor: Václav Bělohradský

Moderní společnost má svůj ideál -být racionální.
Racionální je ta společnost, která se umí měnit ne pod tlakem vnějších událostí, třeba katastrof, ale v reakci na kritiku sebe sama. Demokratické společnosti jsou proto nakažlivě nepokojné, v jejich veřejném prostoru obíhají velmi "kritické diskurzy", jak se dnes říká. Politici si často stěžují, obviňují intelektuály a novináře z nedostatku vlastenectví: místo aby mluvili o úspěších, vyzdvihují nedostatky.
Ideál racionální kritiky se realizuje ve dvou fázích. Nejprve se formuje kulturní hnutí, které říká "ne" hodnotám, jež většina považuje za "posvátné a přirozené"; v této fázi převládá radikální kritika společnosti, která se projevuje v kultuře, v pouličních demonstracích, v revoltě mladých, ve volání (často kýčovém) po "morální obrodě".
Druhou fází je vznik politické strany: cíle hnutí se integrují do systému. Nesmiřitelné "ano/ne" se mění na vyjednatelné "více či méně". Například v boji za práva dělnické třídy na počátku 20. století byla fáze "rudá", v níž se boj dělníků opíral pouze o morálně inspirovanou kritiku společnosti, o stávky a masové demonstrace, o myšlenkové soustavy a politické postoje, které říkaly "ne" vykořisťování a lidské bídě. Pak sociálnědemokratická strana přeměnila právo rudé na právo nás všech, z "ne" vykořisťování se stalo demokratické "více či méně" - vyšší mzda, sociální práva, penze a lékařská péče - a z hnutí se stala strana. Zelená kritika moderní společnosti je dnes na podobném rozhraní mezi hnutím a stranou. Musí ještě říkat "ne" globálnímu růstu, který ničí naši Zemi, ale je tu už prostor i pro stranu, která právo zelené bude postupně přeměňovat na právo pozitivní. Nedávná světová konference o klimatu v Miláně například ukázala, že klimatické změny jsou v běhu a jsou způsobeny člověkem; a že náprava škod bude mnohem dražší, než by byly ekonomické náklady na snížení emisí, které je způsobují.
Výzkum veřejného mínění v Evropské unii navíc odhalil, že občané mají větší strach z toho, co jedí -- šílené krávy, ptačí chřipka, GMO -než ze světového terorismu. Když ale náklady na nápravu škod, které hospodářský růst způsobuje, jsou vyšší než jeho výhody, je nesmyslný i z hlediska omezené a jednostranné tržní racionality. Je tu tedy prostor pro mnoho opatření více či méně "ekonomicky" výhodných, o jejichž prosazení může Strana zelených usilovat. Jádrem zelené kritiky společnosti není ale kritika toho či onoho aspektu naší postindustriální společnosti růstu Růstu - jak ji nazývám - ale kritika legitimnosti růstu samého. Filozofičtěji: zelení všech odstínů kritizují to, že pro moderní lidi má smysl to, co roste, místo aby rostlo, co má smysl. Slovu "růst" tu ale musíme dobře rozumět: už dávno neoznačuje základní rys přírody - strom je obsažen v semínku, je třeba jen mít trpělivost a počkat, až z něj vyroste, jako každá živá bytost ze svého zárodku.
Naopak růst v konzumní společnosti je poháněn naší netrpělivostí, chceme mít jahody v lednu a hrušky na jaře. Koncerny, které vycházejí vstříc této netrpělivosti, vydělávají, jejich zisky rostou a roste i HDP. Růst vytváří svět k obrazu podivné, netrpělivé, k další netrpělivosti reklamou stále hnané lidské bytosti -říkáme jí spotřebitel.
Ve společnosti růstu Růstu už trpělivost nestačí, to, co bude růst, je v našich rukou. Technověda umí zařídit výrobu prasátek s geny medúzy, jejichž rypáčky světélkují ve tmě, má ale smysl, aby taková prasátka rostla? Je to strašné břemeno: muset nahradit přírodu a rozhodovat podle našich omezených morálních a společenských hledisek o tom, co má smysl, aby rostlo. Ta hlediska se od sebe historicky liší. Američané například chtějí růst geneticky modifikovaných rostlin, Evropané jej považují za nesmysl a brání se mu.
"Ten Bělohradský vede zase ty své abstraktní řeči, co v politice k ničemu nejsou," říká si jistě mnoho čtenářů. Nezakoušíme ale všichni v mnoha životních situacích rozdíl mezi smyslem a růstem, jen je těžké říci, v čem spočívá? Třeba nečekaně uvnitř našeho všedního pracovního dne, když se nám zdá, že dalšímu růstu naší moci či mzdy bychom museli obětovat to, co má pro nás smysl - třeba životní krédo, přátelství, lásku nebo rodinu. Takové vědomí v nás probouzí vzpurné postoje, jejichž důsledky promýšlí západní kultura od svých řeckých počátků.
Smysl musíme hledat jinde než v ekonomickém růstu, ale kde? Ve vztazích mezi lidmi, v krásných slovech, obrazech, tónech, v solidaritě s životem na planetě Zemi? Nevím, snad. Na dno takové otázky už žádná politická strana nedohlédne, ani ta zelená ne. Musí proto být v hlubokém spojení s hnutím, které neprosazuje jen "více či méně" výhodná opatření, ale říká "ne" systému, v němž další růst je jediným zdrojem smyslu.
Dokáže to Strana zelených? Nevím. Volme ji a uvidíme!

ČSSD i ODS se natírají nazeleno... a my z toho máme radost, říká Martin Bursík
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Rozhovor | strana: 16 | autor: Alexandr Kramer

* Pane předsedo Strany zelených, považujete to, co se stalo na 1. máje člence vašeho vedení Kateřině Jacques, za ojedinělý exces policisty, který "jednal zřejmě v přechodném pominutí mysli" (Jiří Paroubek), nebo za příznak stavu, v němž se nachází naše policie?

Já to jednoznačně považuji za systémové selhání řízení Policie České republiky. Ten policista tam nebyl sám, byla tam řada dalších policistů, kteří jeho počínání nečinně sledovali. A někdo tam přece také velel. Alarmující je, že toto nebyla zdaleka první událost tohoto druhu, vzpomeňme si na CzechTek. Případů, kdy se policisté - leckdy dokonce před objektivy televizních kamer - dopustili nepřípustného násilí vůči občanům, bylo už mnoho. A kolik jich za to bylo potrestáno? Ze sedmi tisíc podání Inspekce ministra vnitra tuším devadesát procent odložila.

* Podle vedení pražské policie paní Jacques narušovala klidný průběh řádně ohlášené demonstrace neonacistů. Ponechme stranou, zda to je pravda - neměl by právě tohle dělat každý slušný občan? A především sama policie?

Za prvé, to tvrzení policejního mluvčího nemohu nechat stranou, protože je nepravdivé. To je už v této chvíli z dokumentace, kterou máme k dispozici, zcela zřejmé. Čili jsme tu opět svědky tendence policistů vzájemně krýt své prohřešky. Musím říct, že mě velice zaráží, když se tuto falešnou solidaritu snaží obhajovat dokonce i policejní prezident -tím, že ji přirovnává k "firemní kultuře". Za druhé, k tomu incidentu došlo v souvislosti s pochodem, který prý kdosi "řádně ohlásil" jako pochod na podporu dělníků. Ve skutečnosti šlo o akci příslušníků hnutí Národní odpor, jež je na seznamu extremistických organizací a jako takové je ministerstvem vnitra sledováno. Policie to jistě věděla a měla to sdělit magistrátu, ten pak mohl ten pochod zakázat. Pokud to policie neučinila, vidím už tady počátek jejího systémového selhání. Výroky o narušování poklidné demonstrace neonacistů jsou samozřejmě absurdní; pro mne je nepřijatelné, že se neonacisté mohou v České republice takto veřejně prezentovat a že policie zasahuje s mnohem větší chutí a razancí proti občanům, kteří proti tomu protestují. Kladu si otázku, kdo za to nese politickou odpovědnost..., a obávám se, že odpověď nemůže znít jinak než: ministr vnitra a vláda jako taková.

* "Narušování" neonacistických akcí se u nás soustavně věnuje anarchistická organizace Antifa. Co říkáte tomu, když sdělovací prostředky referují o jejích konfliktech s neonacisty jako o rvačkách příslušníků dvou extremistických skupin?

Takové hodnocení je podle mne velice povrchní, protože ignoruje principiálně odlišnou motivaci: první skupina hlásá nenávist a intoleranci, druhá se jí v tom snaží bránit. Samozřejmě je tu otázka volby prostředků, ale obecně se domnívám, že jsou situace, kdy je třeba, aby se občané postavili na obranu demokracie a svobody.

* Než to téma uzavřeme, zeptám se ještě trochu cynicky: Když jste se o tom útoku na svou stranickou kolegyni dozvěděl, nenapadlo vás okamžitě, že to je skvělý příspěvek policie k vaší volební kampani?

Pane redaktore, já o takové příspěvky rozhodně nestojím. Souvislost, o níž mluvíte, jsem si samozřejmě ihned uvědomil, ale opačně: že si musíme dát pozor, abychom někomu nezavdali důvod k obvinění, že toho chceme politicky využít. Proto se v té věci jako strana zatím držíme zpátky a čekáme na zprávu inspekce ministra vnitra a na reakci vlády. Pak se k tomu samozřejmě oficiálně vyjádříme - nejen proto, že byla napadena naše kandidátka, ale i proto, že to je téma, které nám je velmi blízké.

* Chytnu se vaší poslední věty jako oslího můstku: je těžké si nevšimnout, že mezi kandidáty SZ na poslance je řada osobností, které se o "zelená" témata nikdy příliš nezajímaly, zato se velice zajímaly o obranu lidských práv. A k vám se jaksi přifařily. Když k tomu připočtu, že v ekonomických a sociálních záležitostech tíhnou někteří zelení doprava a jiní doleva, nejste dost zvláštní slepenec?

Rozhodně ne, protože obrana lidských práv není něco, co by se k nám mělo "přifařit", naopak je to jeden ze dvou základních pilířů zelené politiky. Když v 70. letech minulého století vznikaly v Evropě první strany zelených, vznikaly z občanských iniciativ, které byly aktivní v oblasti ochrany životního prostředí a v oblasti lidských práv. Čili obrana lidských práv je téma, které je zeleným bytostně vlastní od samého počátku.

* A jak je to s jejich postoji k ekonomice? Pokud se nepletu, vy osobně se považujete za ekonomického liberála?

Ano.

* Čili jste stoupencem co nejmenší ingerence státu do podnikání a co nejméně regulací, že? Jak ale chcete bez nich prosadit své cíle v oblasti ochrany životního prostředí?

Myslím, že to, co jste teď řekl, je hodně zjednodušené. Já se environmentální ekonomií zabývám už víc než deset let, a mohu vás tudíž informovat, že politika ochrany životního prostředí prošla významným vývojem: na rozdíl od dob, kdy v ní dominovaly administrativní nástroje, zákazy a příkazy, nyní dává přednost využívání ekonomických nástrojů. Tedy ovlivňování trhu tak, aby to, co je ekologické, bylo také ekonomicky výhodné. Podstatné přitom je, že i liberální západní ekonomové dnes uznávají, že samotný trh při vytváření ceny zboží nedokáže do té ceny promítnout tzv. externality - škody na životním prostředí. Na ekonomických fakultách se to učí už v prvním ročníku a uznávají to i naši ekonomičtí analytici... až na několik jedinců, kteří stále lpějí na samospasitelnosti "neviditelné ruky trhu" a smysluplnost termínu externalita odmítají.

* Nelpí na představě "svobodného, ničím neomezovaného podnikání" celá ODS?

Myslím, že celá ne, i když odtud stále každou chvíli zaznívají výroky, kterým já říkám "kosmické" a přičítám je pupeční šňůře, která se táhne od Jánského vršku nahoru na Pražský hrad. Poslední takový výrok se povedl panu předsedovi Topolánkovi během jeho nedávné návštěvy v Londýně, když řekl, že se neobává vyčerpání neobnovitelných zdrojů energie, protože lidé si vždycky najdou nějaké nové zdroje, například vodíkové palivové články a supravodiče. To jsem málem spadl ze židle, protože to jsou nosiče energie, nikoli zdroje. Tu a tam se také stává, že z úst některého předáka ODS vypadne nějaké ideologické "moudro" z dob, kdy její poslanci chodili po Sněmovně s knížkami Friedricha von Hayeka v podpaží; v tom okamžiku se každému zelenému samozřejmě zježí chlupy na krku. Ale těch okamžiků naštěstí ubývá; ODS se vyvíjí a mnozí její členové dnes už chápou, že využití ekonomických nástrojů k ochraně životního prostředí není v rozporu s tržní ekonomikou.

* Jak se vám z tohoto zorného úhlu zamlouvá politika sociální demokracie?

V té s potěšením registruji významný pokrok v zájmu o ekologii, ale stále tam ještě nevidím dostatečný posun od administrativních nástrojů k ekonomickým.

* V Sedmičce, v níž byl vaším spolubesedníkem premiér Paroubek, jste řekl, že programově má vaše strana k ČSSD blíž než k ODS -

- čímž jsem reagoval na její čerstvý ekologický manifest, který je zřetelným posunem směrem k tématům, jež jsou pro nás důležitá. My sice těžko můžeme zapomenout, jak si ČSSD v oblasti ochrany životního prostředí počínala uplynulých osm let, a ten posun je zatím jen na papíře, ale i tak zaplaťpámbů za něj. Ten můj výrok byl ovšem i vzkazem ODS a myslím, že k ní dorazil; když si prostudujete Modrý program životního prostředí, zveřejněný v těchto dnech, zjistíte, že reaguje na témata z našeho programu. Nenajdete v něm sice konkrétní kvantifikované cíle ani nástroje, ale problémy jsou tam popsány docela dobře. Takže teď, abych vyvážil, co jsem řekl v té Sedmičce, říkám, že i tento posun ODS nás těší a vidíme ho jako možný základ pro jednání. A ještě poslední poznámka: když analyzujeme ekonomické programy ČSSD a ODS a srovnáváme je s naším, zjišťujeme, že v této oblasti máme blíže k občanským demokratům.

* Nepřevážil jste to teď zase na druhou stranu? Jestli ODS v soutěži o vaši přízeň dohnala ČSSD v ekologii a v ekonomice k ní máte blíž...

Můžete to tak interpretovat, ale samozřejmě je ještě řada dalších tematických oblastí a já si tu nechci hrát na arbitra. V tomto okamžiku pouze konstatuji evidentní skutečnost, že obě ty "velké" strany se přičinlivě natírají nazeleno..., a dodávám, že z toho máme radost.

* Míň radosti vám asi udělal poslední průzkum preferencí, v němž vaše akcie po řadě měsíců poprvé poklesly. Neříkáte si, že jste udělal taktickou chybu, když jste tak vehementně hájil nápad zakázat od roku 2010 topení uhlím?

Možná jste si nevšiml, že mezitím byly publikovány výsledky dalšího průzkumu, kde naše preference opět stouply. Pokud je pravda, že někteří nerozhodní voliči se od nás na okamžik trochu odtáhli, pak bych to spíš přičítal tomu, jak média interpretovala právě tu moji debatu s Jiřím Paroubkem: že jsme se ze své dosavadní pozice vychýlili směrem k ČSSD. My jsme se ale nevychýlili, stále zůstáváme uprostřed té scény a rozhodnutí, zda a s kým půjdeme do koalice, ponecháváme na jednání po volbách. Ještě k tomu, co je a co není taktické. Předvolební kampaň ODS a ČSSD je prakticky soutěží slibů. Ekonomové, kteří ty sliby spočítali v korunách, došli v případě ODS ke zhruba 270 miliardám korun a v případě ČSSD tuším k 240 miliardám. Takže jestli nedej bože budeme mít velkou koalici, vydají ty sliby dohromady na nějakých 500 miliard. A to už je docela slušně ujeté. My jsme do téhle přebíjené z principu nešli, a naopak jsme otevřeli některá témata, která mohou být vnímána jako kontroverzní. Ano, možná to není taktické, ale pro nás je skutečně důležitější přemýšlet, jak zabránit tomu, aby se lidé v zimě dusili při inverzích. A jakými ekonomickými nástroji docílit, aby při modernizaci naší elektroenergetiky byly upřednostňovány alternativy, které jsou šetrné k životnímu prostředí.

* V našem minulém rozhovoru jste voliče vybízel, aby vaší straně svěřili roli kingmakera - toho, kdo rozhodne o podobě příští vlády. Jenže jestli se do Sněmovny dostanete vy i lidovci, budete tu roli moci sehrát jedině tehdy, když potáhnete za stejný konec provazu, že ano?

Tahle situace je dána aritmetikou, my se do ní nijak nehrneme. Po volbách se budeme chovat korektně: nemáme v úmyslu partnery vydírat, chceme s nimi skutečně věcně jednat o prioritách jejich a svého programu. Vy říkáte, že budeme na jedné lodi s lidovci... Víte, mezi KDU-ČSL a Stranou zelených -nebo, chcete-li, mezi Miroslavem Kalouskem a mnou - je vedle mnoha programových odlišností významná odlišnost v psychologii situace, v níž se nalézáme. Já jsem jediný předseda, kterého jeho strana pochválí už za to, že ji přivede do Poslanecké sněmovny, a nepožaduje po něm, aby ji za každou cenu dovedl i do vlády. Nejsem předseda, jehož strana po osmi letech půstu po vládnutí enormně hladoví, ani předseda, jehož strana si velice přeje ve vládě zůstat... Čili z tohoto hlediska se my, zelení, i já jako předseda SZ logicky cítíme svobodnější. A tím pádem máme i víc prostoru na to, abychom ta povolební jednání vedli principiálně. To neznamená, že nebudeme otevření dialogu, že chceme buď všechno, nebo nic - ale samozřejmě se budeme snažit prosadit ze svého programu co nejvíc.

* Proč jste tak zaťatí ve svém odmítavém postoji vůči KSČM, přestože komunisté ve Sněmovně podpořili řadu zákonů, které jsou přátelské vůči životnímu prostředí? Je pro vás ten antikomunismus důležitější než vaše zelená témata?

Když tu otázku kladete takto, tak musím odpovědět: ano, je. Ale není to laciný antikomunismus; je to prostě naše vyhodnocení faktu, že v České republice, na rozdíl od okolních postkomunistických zemí, komunistická strana stále ještě nedospěla k zásadní sebereflexi a netransformovala se v moderní levicovou stranu. A já si na rozdíl od Jiřího Paroubka - a dokonce i na rozdíl od svých předchůdců v čele Strany zelených - nemyslím, že bychom ji k tomu měli motivovat nabídkami podílu na moci. Ať si komunisté tenhle problém vyřeší sami; my se k nim budeme chovat podle toho, jak ho vyřeší.

* Pane předsedo, vy jste byl vždycky zelený, ale v jiných stranách, v nichž vás tohle téma nikdy nemohlo vynést do čela. Nešel jste tam, kde jste se mohl stát jedničkou, protože jste si jako Julius Caesar řekl: raději budu první v malé vesnici než druhý v Římě?

Pane redaktore, víte, tahle metafora poněkud kulhá, protože ta vesnice dnes není malá, ale globální. Vezměte si například problém oteplování v důsledku skleníkového efektu nebo nezadržitelně se blížící vyčerpání ložisek ropy a další a další environmentální rizika, jimž čelíme. A položte si otázku: kdo všechna tahle témata nastoluje nejnaléhavěji, kdo nejdůrazněji prosazuje, aby byla zohledňována při formulování politiky států i nadnárodních organizací? Až si na ni odpovíte, odpovězte ještě na další: jak se to v budoucnu promítne do politického vlivu zelených, bude klesat, nebo vzrůstat?

* Moje otázka mířila spíš k vašim osobním ambicím...

Nejde o ambice. Já jsem moc rád, že i u nás už ten vývoj dospěl k bodu, kdy zelení vstoupí do rozhodovacích politických procesů, a že jsem se na tom mohl podílet. Že i v České republice konečně máme zralou, konkurenceschopnou zelenou stranu. A samozřejmě je mi příjemné i to, že se v té straně nemusím prát s lidmi, kterým jsou témata, jimiž se celý život zabývám, vzdálená. Jsem rád, že jsem se do téhle situace ve svých sedmačtyřiceti letech dostal.

* Vyhlídky SZ na to, že pronikne do politické extraligy, jsou stále velmi nadějné. Ale co když si voliči, kteří vám teď dávají své preferenční hlasy, nakonec přece jen řeknou, že jim víc záleží na tom, zda bude u moci ODS nebo ČSSD? A místo lístku s číslem 18 vhodí do urny lístek s devítkou nebo s desítkou? Neobáváte se toho?

Ne, neobávám. Pro nás už na počátku volební kampaně hlavním soupeřem nebyly ostatní politické strany, ale pětiprocentní hranice pro vstup do Sněmovny, protože ta skutečně působí jako psychologická bariéra a v minulosti od nás odrazovala voliče, kteří se báli, že hlas, který dají nám, přijde nazmar. To, že jsme tuto bariéru prolomili, považuji za zlomový moment a od té chvíle už o našem volebním úspěchu ani trochu nepochybuji. Zajímá vás, z čeho ta moje jistota pramení? Pramení z vědomí, že v těchto volbách mají voliči po dlouhé době reálnou šanci narušit ten monolit, betonový blok čtyř politických stran, které se v různých kombinacích dělí o moc. A zároveň do té politiky vpustit jak nový obsah, tak nový politický styl. Myslím, že tyhle hodnoty mají pro přemýšlivé voliče větší váhu než nereálné sliby a popudlivé či posměšné vzkazy, které si mezi sebou posílají Jiří a Mirek.

* S jakým volebním ziskem počítáte?

Budu nadšený, když získáme deset procent. A myslím si, že budu nadšený.

Jsem jediný předseda, kterého jeho strana pochválí už za to, že ji přivede do Poslanecké sněmovny, a nepožaduje po něm, aby ji za každou cenu dovedl i do vlády. Nejsem předseda, jehož strana po osmi letech půstu po vládnutí enormně hladoví, ani předseda, jehož strana si velice přeje ve vládě zůstat...

Foto autor| Foto PRÁVO - Václav Jirsa

Vysočině se volební lídři moc nevěnovali
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Vysočina | strana: 17 | autor: Jana Pechová

Otázky Václava Moravce speciál měly spíše podobu vlažné diskuse, zájem lidí byl malý

Věcná, ale neprůrazná argumentace Františka Bublana (ČSSD), permanentní volební agitace Miroslavy Němcové (ODS), nepříliš přesvědčivé sebevědomí Pavla Kováčika (KSČM), ukřivděnost Jana Kasala (KDU-ČSL) a vtipnost Jiřího Dědečka (SZ).
Tak by se dala podle diváckých reakcí shrnout podoba diskuse vysočinských lídrů, kteří se ve čtvrtek 4. května večer utkali v pořadu ČT Otázky Václava Moravce speciál v jihlavském DKO.
Jen zhruba zpola zaplněný divadelní sál dával od samého začátku odpověď na to, jaký zájem občanů o politiku krajem vládne. Jako by lidé dopředu věděli, že se stejně odpovědí na svá trápení od přítomných nedočkají. O skutečných problémech Vysočiny toho totiž zaznělo žalostně málo.
Ačkoli se přítomní v podstatě shodli na tom, že největším problémem Vysočiny je doprava a silniční síť, diskuse o problematice na toto téma se zúžila v podstatě jen na dálnici, elektronické mýtné a okrajově i na počet policistů na autostrádě.
František Bublan na dotaz Václava Moravce, zda navýšení stavu policistů na D 1 považuje za dostatečné, odpověděl ve smyslu předcházející diskuse: "Propustnost dálnice to nezvýší," přestože jindy velmi důrazně upozorňuje na to, že policisty je třeba hlavně vidět.
Bublan se sice k Vysočině obracel nejvíc, ale svůj přehled nedokázal zúročit. Například když Miroslava Němcová na otázku Práva, zda vnímá masový odliv mladých vysokoškoláků a chybějící univerzity v kraji jako problém, odpověděla, že větší problém je skomírání učňovského školství.
Podpořil ji v tom i zástupce komunistů. Lídr soc. dem., který se dokonale přidržel zadání otázky a navrhl i řešení, konkrétně jednání s brněnskými univerzitami o vytvoření odloučených pracovišť, disciplinovaně mlčel, ačkoli mohl například upozornit na to, že nezájem o učební obory je věcí celostátní, ale absence vysokoškolského ducha je těžkým problémem Vysočiny.
Že tentokrát podle aktuálních průzkumů veřejného mínění vítězí na Vysočině ODS, nepřekvapilo politoložku Vladimíru Dvořákovou. Ta přičítá pokles preferencí minule vítězné ČSSD nesplněnému očekávání lidí, které stále trápí spousta problémů.

Tabulka

Výsledky SMS hlasování na konci pořadu:

ODS     43,8 %
KSČM    20,2 %
KDU-ČSL 16,3 %
ČSSD    12,8 %
SZ      6,9 %

Zdroj: ČT

Výsledky aktuálního průzkumu agentury STEM:

ODS     21,0 %
ČSSD    17,6 %
KSČM    17,2 %
KDU-ČSL 10,8 %
SZ       6,6 %

Zdroj: STEM

Foto popis| Blok lídrů, jejichž stranám průzkumy přisuzují nejvíce hlasů - zleva František Bublan ČSSD, Miroslava Němcová ODS a Pavel Kováčik KSČM.
Foto autor| Foto PRÁVO - Jana Pechová

Regionální mutace| Právo - Vysočina

Klíč| Kasal Jan; KDU

Radní čekají na posudek
Právo 
6.5.2006 | rubrika: Jižní Morava | strana: 19 | autor: (tyš)

BRNO - Do měsíce by měli mít brněnští radní na stole posudek firmy Project building, týkající se stavu domu Jalta na Dominikánském náměstí. Včera to novinářům řekl náměstek brněnského primátora Radomír Jonáš (ODS).
Jak dále uvedl, náklady na opravy nepřevýší osmnáct miliónů korun, které chce město vyčlenit ze svého rozpočtu. Odborné studie, které si nezávisle na sobě nechaly zpracovat Strana zelených a radní Barbora Javorová (KDU-ČSL), v nichž jsou náklady na rekonstrukci Jalty vyčísleny na stovky miliónů korun, označil za nesmyslné. "Úprava jednoho poschodí nás stála kolem čtyř miliónů korun, 18 miliónů korun na opravu zbývajících pater bude stačit," podotkl Jonáš. Podle něj by Jalta měla být připravena pro vstup magistrátních úředníků zhruba do letošního září.
Studie, kterou si nechala radní Javorová zpracovat od odborníků z VUT Miloslava Novotného a Pavla Šmída, tvrdí, že stávající konstrukce Jalty nevyhovuje novým normám na statické zatížení a odhaduje náklady rekonstrukce na 300 až 500 miliónů korun. Studie, kterou Straně zelených vypracoval statik Jindřich Černík, mluví o havarijním stavu a jenom opravu statiky odhaduje na téměř 84 miliónů korun.

Regionální mutace| Právo - Jižní Morava

Klíč| Javorová Barbora; KDU

Všechno je jen o penězích...
Blesk 
9.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (poe)

PRAHA - Exprezident Václav Havel se pustil do předvolební kampaně. Prohlásil, že v ní postrádá hlubší myšlenky, jako třeba témata týkající se budoucnosti státu či jeho postavení v EU. "Všechno se týká jenom daní a dávek...," prohlásil v nedělních Otázkách Václava Moravce na České televizi. Tam také znovu zopakoval, že je mu blízko program Strany zelených. Zda ji ale podpoří, není jisté. Zřejmá naopak z Havlových slov byla lehká kritika jeho nástupce.

Dopisy Blesku
Blesk 
9.5.2006 | rubrika: Dopisy | strana: 19

Vážení čtenáři, toto místo je vyhrazeno pro vaše názory. K tomu, co bylo v Blesku, co vás pálí, i k naší práci. Neklademe vám žádné hranice, větší šanci na zveřejnění však mají kratší příspěvky a redakce si vyhrazuje právo krátit dopisy dle potřeby. Pište nám na adresu Blesk, U Průhonu 13, 170 00 Praha 7.

Paní Jacques neměli zbít, ale .

Vracím se k prvomájovému incidentu policie proti přední člence Strany zelených, paní Jacques. Odsuzuji nepřiměřený zákrok jednoho z policistů, který si zřejmě nutkavě potřeboval alespoň do někoho "bouchnout". Zároveň se ale nabízí otázka, zda paní Jacques celou příhodu nevyužila tak trochu ve svůj prospěch. Nedovedu si totiž představit, že bych na demonstraci "nácků" proti anarchistům vzala své děti. Paní Jacques se to zřejmě zdálo normální. Proč to udělala? Možná proto, aby pak do novin mohla vykládat, jak chudinky její děti zůstaly osamocené na ulici nebo jak nebožátka nemohla po strastiplném dni do dvou do noci spát. To není soucit nad vlastními potomky - to je předvolební vypočítavost!
Klára Střížkovská, Praha 4

Stydím se za českou policii

Když jsem viděla v televizi záběry rozběsněného policisty, jak bije Kateřinu Jacques, měla jsem pocit, že se vrátil čas. Copak si zase policisté mohou dovolit cokoli? Držíš transparent? Jsi asociál, a tak to slízneš! I kdyby byl býval policista v právu, jeho zákrok byl naprosto neadekvátní situaci. A to, že si dovolil bezbrannou a spoutanou ženu dál bít na policejní stanici, je naprosto nehorázné. Svědčí to o tom, že tento policista je psychicky narušený člověk, který nejenže nemá v řadách ochránců práva co dělat, a měl by se léčit. Jsem pro jeho okamžité vyloučení z řad policie, ale přísnou důtku by měli dostat i všichni jeho kolegové, kteří se bité ženy nezastali.
Karolína Malá, Praha

Kamióny zůstávají postrachem dálnic

Nechápu, proč byl zrušen plošný zákaz předjíždění pro kamióny, který měl začít platit od 1. července. Jezdím takřka denně a pravidelně se stávám svědkem riskantního předjíždění těchto obrů. Oni vědí, že se jim při nehodě většinou nic nestane, a tak toho využívají. Chráněni pevnými kabinami však ohrožují všechny ostatní účastníky silničního provozu. Kde jsou ty časy, kdy byl řidič kamiónu opravdový profík. Dneska sedí za volanty tiráků kluci bez roků praxe a zkušeností, a podle toho to také na silnicích vypadá. Značky, které na některých úsecích zakazují předjíždět, většinou stejně nedodržují. A proč také, když kontrola je v nedohlednu a pokuty malé. A zákaz jízd kamiónů v neděli? Pochybuji, zda vůbec ještě platí. Potkávám je totiž i při nedělním návratu z chalupy do Prahy.
František Novák, Praha

Názory v této rubrice nemusejí vždy souhlasit se stanoviskem redakce

Prezident Václav Klaus jmenoval nové generály
Haló noviny 
9.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (čtk, ku)

PRAHA - Prezident Václav Klaus včera při příležitosti Dne osvobození povýšil na Pražském hradě do generálských hodností osm důstojníků. Šarži armádního generála, která je nejvyšší vojenskou hodností, obdržel náčelník Generálního štábu Pavel Štefka a hodnost generála získal také ředitel Úřadu pro zahraniční styky a informace Karel Randák.
>Věřím, že všichni vnímáte úkoly jak české armády, tak policie jako něco, co naše veřejnost intenzivně sleduje. Mnoho věcí, které mají dobrý začátek, mohou lehce nešikovným zásahem skončit. Věřím, že jste si toho vědomi a budete na tyto věci ve své činnosti dávat dobrý pozor,< uvedl po jmenování prezident. Dalšími dvěma armádními generály jsou bývalí náčelníci Generálního štábu Jiří Šedivý a Karel Pezl. Z vojenských představitelů Klaus kromě Štefky povýšil do funkce generálporučíka náčelníka vojenské kanceláře prezidentské kanceláře Vlastimila Picka, do hodnosti generálmajora vojenského představitele ČR u Vrchního velitelství ozbrojených sil NATO v Evropě (SHAPE) Hynka Blaška a výložky brigádního generála bude nosit Libor Krejcar, který působí na ředitelství armádní logistické a zdravotnické podpory. Novými generály jsou také ředitel ochranné služby Lubomír Kvíčala, ředitel západočeské policie Antonín Moltaš a generální ředitel Vězeňské služby Luděk Kula. Na žádost premiéra Jiřího Paroubka prezident nepovýšil do generálské funkce policejního prezidenta Vladislava Husáka. Jmenování bylo pozastaveno kvůli kontroverznímu prvomájovému policejnímu zásahu proti člence Strany zelených Kateřině Jacques.
Pražský hrad byl včera také svědkem slavnostní přísahy českých profesionálních vojáků. Slib věrnosti při příležitosti oslav 61. výročí konce druhé světové války složilo 235 začínajících vojáků z výcvikových základen ve Vyškově a Přerově. Mezi profesionální vojáky se zařadí 30 nových žen.

Foto popis| Prezident Václav Klaus na včerejší slavnostní přísaze českých profesionálních vojáků na Pražském hradě
Foto autor| FOTO - ČTK/Michal KAMARYT

Havel v Otázkách Václava Moravce
Haló noviny 
9.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (ku)

PRAHA - Bývalému prezidentovi Václavu Havlovi chybí v současné předvolební kampani základní zamyšlení o budoucnosti České republiky, o jejím postavení v Evropské unii a o politice EU směrem ke světu. Řekl to v nedělních televizních Otázkách Václava Moravce.
Havel kritizoval >obhroublost< kampaně. Nejvíc ze všeho mu však vadí, že se vše točí jen kolem daní a dávek. >Týká se to jen vybírání a redistribuce peněz, ale už se neříká, co se s nimi stane,< prohlásil. Politici by podle něho měli lidem říci, jak bude stát nakládat s krajinou, s městy a kulturním dědictvím. Osvětlit by měli rovněž názor na práci OSN, na budoucnost české armády a nasazování jednotek mimo území státu. Připustil, že programy stran se sice podobnými tématy zabývají, nicméně >o takových dlouhodobých perspektivách je málo slyšet<, poznamenal Havel. Tvrdí, že politici si zřejmě myslí, že řešení těchto širších otázek je filozofováním, které voliče nezajímá.
Zmínil rovněž, že v postkomunistickém světě hrozí nový úkaz - neofašismus či plíživý fašismus. K této úvaze ho přivedl incident při prvomájové demonstraci neonacistů -policie zřejmě neúměrně zakročila proti kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques, která proti demonstraci protestovala. Havel policejní zákrok odsoudil. Zároveň uvedl, že čeští politici svými výroky často přispívají k atmosféře příznivé pro rozvoj neonacismu. >Mám dojem, že někteří naši politici svými vyjádřeními bezděky, aniž třeba chtějí, k tomu přispívají, k této atmosféře příznivé pro takovéto nálady,< řekl. Neonacistická hnutí podle něj v Česku existují, jsou organizovaná, mají vlastní sdělovací prostředky. >Dlouho se zdálo, že k nim byla policie shovívavější než k těm mladým nadšencům s vlajícími vlasy, kteří naopak proti tomu protestují,< konstatoval Havel. To podle něj dává důvod k určitému zneklidnění. Politici by proto měli podle exprezidenta na tyto skutečnosti upozorňovat a varovat před nimi.
O brutálním napadení místopředsedy ÚV KSČM Jiřího Dolejše zatím neznámými útočníky týden předtím se však ani slovem nezmínil. Připomeňme, že násilníci ještě předtím, než Dolejše krutě zbili, nadávali mu mj. do >komunistických sviní<.

Pražští lídři korektně o prioritách
Haló noviny 
9.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 4 | autor: (hk)

PRAHA - Strategické priority Prahy, zákon o neziskových organizacích a osud nemocnic Na Františku a Pod Petřínem, bezpečnost ve městě, výstavba silničního okruhu aproblémy pražské dopravy, rozvoj turistického ruchu a korupce - to byla témata, ke kterým se vyjadřovali Jan Bürgermeister (ODS), David Rath (ČSSD), Martin Bursík (SZ), František Beneš (KSČM) a Cyril Svoboda (KDU-ČSL) ve čtvrtek v pražském paláci Žofín na setkání se svými voliči.
Věcné a konkrétní vystoupení Beneše k uvedeným problémům bylo často odměňováno potleskem. Beneš připomněl důležitost zajištění dostupného bydlení pro mladé a návrh poskytování státních úvěrů s následnými odpisy až 100 000 Kč na narozené dítě. Uvedl, že pražské nemocnice se v souvislosti se zákonem o neziskových organizacích nemusí bát o svůj osud. >Má-li stát zajistit občanům právo na zdraví, neměl by do toho pouštět podnikatelský subjekt,< podtrhl. V otázce kriminality a bezpečnosti se podle něho prolíná komunální politika se státní. Měl by se vrátit pojem >přečin< do právního řádu. Je třeba zaměřit se na protidrogovou prevenci, řešit bezdomovectví, prostituci, ale i násilnosti po sportovních utkáních. Pokud jde o turistický ruch, shodl se Beneš s ostatními, že máme cizincům co nabídnout, ale měli bychom se orientovat na náročnější klientelu a dát jí možnost poznat i ostatní regiony. Navrhl řešit problémy s okrádajícími taxikáři třeba tím, že by taxislužbu provozoval magistrát.
Lídři prakticky shodně uváděli, že pro Prahu je důležité vyřešení současné neúnosné dopravní situace rozvojem hromadné dopravy, dostavba metra, spojení centra s letištěm rychlodráhou nebo metrem. Bursík zdůraznil, že >zelení milují tramvaje< a chtěli by prosadit rozšíření tramvajové dopravy. Beneš navrhl, že by MHD v Praze mohla být zdarma. Shoda nastala také v otázce imunity poslanců a senátorů, kde všichni podporují její omezení pouze s výjimkou projevů ve sněmovně. Rath litoval, že se mítinku ani tentokrát nezúčastnil za ODS Topolánek. Diskuse proběhla v korektním duchu, ač si občas někteří zúčastnění neodpustili špičkování na adresu protivníka.

Klíč| Svoboda Cyril; KDU

Vrátit volební kampaň k problémům občanů
Haló noviny 
9.5.2006 | rubrika: Komentáře - názory - polemika | strana: 11 | autor: Václav VĚRTELÁŘ

Předvolební kampaň se ve své podstatě převážně zaměřuje na >ideologické struny<. Pravicové strany své projevy začínají nebo končí útokem na >komunismus<, aniž by vysvětlily, co vlastně mají na mysli. Stránky novin i pořady televizí a rozhlasových stanic jsou zaplňovány v častých intervalech především různými >aktualitami<, které >den dal<. Aje jich dost. Často se z různých dílčích >kauz< stávají >hity dne<. Tak se to stalo i se >střetem< policie s vrchní ředitelkou Úřadu vlády pro lidská práva Kateřinou Jacques. Nechci se zabývat touto věcí, která by se měla samozřejmě důsledně vyšetřit a měla by se provést potřebná opatření. Věc je však podle informací z tisku značně rozporuplná a je jasné, že byla plně využita v předvolební kampani Strany zelených. Paní Jacques se stala (a je již týden) mediální hvězdou. Dříve zcela neznámá - dnes zaplňuje stránky novin, její >střet< s policisty byl na televizních obrazovkách snad již stokrát. Už ve čtvrtek se usměvavá Kateřina objevila na billboardu Strany zelených v Praze 6 na Bílé Hoře. Je dvojkou na pražské kandidátce Strany zelených, za lídrem Martinem Bursíkem. Na společném billboardu se společně vesele culí. >Čo bolo, bolo - ale terazky je celonárodně známou kandidátkou.< Žádný volební program nepotřebuje. A občané o jejím >osudu< budou diskutovat více než o nezaměstnanosti nebo o snížení daní. Taková je síla sdělovacích prostředků. Apo zvolení za poslankyni (což vůbec nemohu vyloučit, právě naopak) by mohla >potrestaným< policistům alespoň poslat dárkový koš s něčím >na zahřátí<. To je pouze jeden pohled, jak se >rodí< úspěšní kandidáti. Je to bohužel obraz naší společnosti.
Základní problémy současné situace se projevují v předvolební kampani většinou v podobě obecných tvrzení a obecných slibů. Například ODS jich má ve svém inzerátu v Hospodářských novinách celou řadu. A jsou to často >perly<. Například: >Co ODS nabízí? Spravedlivý stát, který občanům slouží a ne vládne.< Zní to populisticky, ale je to v podstatě nesmysl. Vláda musí vládnout, moudře, v souladu se zákony a musí konat v zájmu občanů i věci nepříjemné pro obhajobu a realizaci občanských a lidských práv.< Vláda a tedy celý stát musí vládnout. Kdyby měl >pouze sloužit<, tak by se vláda musela jmenovat >Sluha české republiky.< Dobře vládnout není žádná sranda. Sloužit je daleko snadnější. Ale i sluha může sloužit pouze jednomu pánu. Občanů jsou však miliony. ODS má i konkrétnější hesla. Například: >Snížení nezaměstnanosti na jednu polovinu.< To je vskutku >slovo do pranice<. Hlavně když se srozumitelně neřekne, jak toho dosáhnout. Obecné řeči o snížení daní a podpoře malého a středního podnikání to skutečně nevyřeší. Ani vláda, ani politické strany nemají k dispozici hlubokou odbornou analýzu stavu české ekonomiky, příčin nedostatků, zejména nízkého využití výrobních možností a disponibilních pracovních sil. Z toho by měla vycházet dlouhodobá a střednědobá koncepce odstraňování nedostatků a efektivního růstu. Nic takového, uceleného u nás není a nikdo se tím prakticky ani nezabývá. Naši moderní ekonomové a analytici většinou pouze papouškují různé poučky ze svých krátkodobých studií na západních univerzitách. Ještě většinou nepostřehli, že papouškování nestačí a že musí myslet a analyzovat českou ekonomickou realitu, příčiny jejího vývoje, tendence a možnosti nastoupení cesty k prosperitě. To ani v žádné učebnici nemohou najít. Takový je stav, a proto ani kandidáti do Poslanecké sněmovny vlastně nemají o čem konkrétně hovořit. Není ani jejich věcí podrobně uvedené otázky řešit. Mají funkci zákonodárnou a kontrolní. O tom jsem zatím v předvolební kampani mnoho neslyšel. Jak napravit naši zmrzačenou a nepřehlednou legislativu (velmi nesrozumitelnou pro občany) a jak zajistit dodržování zákonů. Proto by předvolební kampaň měla změnit tematiku a občané-voliči by to měli požadovat. Jiný obsah musí mít kampaň do Poslanecké sněmovny, jiný do Senátu a jiný do krajských a obecních zastupitelstev.

Články na této straně nemusí být vždy totožné s názorem redakce

Policista bude obviněn
Haló noviny 
6.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (hel)

Policejní prezident Husák přišel v souvislosti s kauzou Jacques o hodnost generála

PRAHA - Inspekce ministra vnitra (IMV) ukončila včera prošetřování případu policisty Tomáše Čermáka, který napadl ředitelku vládní sekce pro lidská práva a kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques. Skončí-li jeho případ u soudu, hrozí mu až tři roky odnětí svobody.
>Po provedení úkonů trestního řízení má policejní orgán IMV za to, že se v této věci jedná o podezření ze spáchání trestných činů zneužívání pravomoci veřejného činitele a ublížení na zdraví,< informovala včera mluvčí ministerstva vnitra Radka Kovářová. Státní zástupce Michal Zachystal, který má případ přidělen, Haló novinám řekl, že v případu zatím vypovídalo přibližně 50 lidí. O obvinění Čermáka ale rozhodne až příští týden. Nejprve musí být k případu vypracován znalecký posudek z lékařské zprávy s popisem zranění, která při zákroku Jacques utrpěla. Teprve pak státní zástupce rozhodne, jestli policistu obviní ze zneužití pravomoci veřejného činitele, za které mu hrozí 6 měsíců až 3 roky odnětí svobody, nebo i z ublížení na zdraví.
Policista Čermák byl do konce vyšetřování postaven mimo službu. Navíc je také v pracovní neschopnosti, protože ho měl při zákroku někdo kopnout do hýždí. Prostřednictvím advokáta Jaroslava Janečka se ale brání tvrzením, že šlo o promyšlenou provokaci vůči policii.
Inspekce také dále prověřuje jednání dalších policistů, kteří zákroku Čermáka pouze přihlíželi a proti kolegovi nezasáhli. Nelze vyloučit, že v těchto případech padnou místo obvinění jen kázeňské tresty. Premiér Jiří Paroubek (ČSSD) včera ale novinářům řekl, že i u těchto policistů očekává sdělení obvinění, a to buď pro napomáhání, nebo pro nedbalost.
Paroubek také zaslal na hrad dopis, ve kterém prezidenta společně s ministrem vnitra Františkem Bublanem žádá, aby pozastavil povýšení policejního prezidenta Vladislava Husáka z plukovníka na generála, které bylo naplánováno již na pondělí. Prezident Václav Klaus pak obratem odpověděl, že vyhoví žádosti premiéra a Husáka v nejbližší době nepovýší.

Kováčik v >Moravcovi< druhý
Haló noviny 
6.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (jč)

JIHLAVA - Ministra Františka Bublana z ČSSD, místopředsedkyni Poslanecké sněmovny a ODS Miroslavu Němcovou, místopředsedu Poslanecké sněmovny Jana Kasala (KDU-ČSL) a písničkáře Jiřího Dědečka ze Strany zelených měl ve čtvrtek večer v Jihlavě, metropoli kraje Vysočina, při 10. dílu televizních Otázek Václava Moravce speciál za předvolební soupeře předseda poslaneckého klubu KSČM Pavel Kováčik.
Překvapením byl jen zpola zaplněný sál pro 200 lidí. Prominenti se usadili do snímacího prostoru v hledišti za moderátorem, přičemž jako náhoda se nezdálo, že šlo vesměs o příznivce ČSSD!
V zahřívacím kole před přímým přenosem při kontrole spojení zbystřil úsměvně pozornost ministr vnitra při konstatování, že v Praze nefungují odposlechy... Stále se šourajícím pánům z hlediště ven moderátor při projednávání osudu nemocnic vyhrožoval, že budou odvezeni do některé z nich na odoperování údu. Po salvách smíchu to však opravdu názorově jiskřilo a Němcová apelovala na převod nemocnic do privátní sféry. >S akciovými společnostmi v nemocnicích nemůžeme souhlasit. Představte si, že by třeba oddělení ortopedie nebylo ziskové, tak se zruší. Chudák pacient se pak bude belhat za lékařem do vzdálenějšího špitálu,< kontroval Kováčik. Na otázku, s kým se chce která strana domluvit a s kým ne, Kováčik jednoznačně deklaroval, že jeho strana podpoří kohokoliv, pokud půjde o rozumný, konstruktivní návrh, který je v souladu s volebním programem KSČM nebo se mu blíží.
>Naostro< už odpovídali lídři na otázku, v čem se liší letošní volby od předešlých. >Letošní jsou mj. o tom, jak očernit politické konkurenty. Veřejnost je manipulována nejrůznějšími průzkumy k jejímu manipulování,< konstatoval Kasal. Podle Kováčika se volby liší mediálně a veřejnosti je vnucován souboj ODS a ČSSD, jako by jiné strany nebyly, a hlavně se rozvíjí neúnosná brutalita!
Došlo i na střety kvůli dopravní infrastruktuře, což byl takový festival proklamací a slibů. Kasal prosazoval názory ministra dopravy Šimonovského, který prý tomu rozumět musí, neboť po dálnici Brno - Praha jezdí ze svého moravského bydliště denně a tak musí mít kvalifikovanější názor než třeba premiér Paroubek. Jen na adresu svého lidoveckého kolegy neuvedl, kolik času v autě třeba prospí. Úsměv Kasal vyvolal s názory, že je třeba na dálnici D1 vytvořit třetí pruh a popohnat severní dopravní koridor. Už vůbec nechtěl přistoupit na diskusi o nutnosti upřednostnit nákladní železniční dopravu.
Při hlasování diváků ODS opět osvědčilo svou pohotovost a členská základna podpořila Němcovou 43,8 % hlasů. Druhý skočil Kováčik (20,2), dále Kasal (16,3), Bublan (12,8) a Dědeček (6,9) .
A jak rozšířily Otázky Václava Moravce speciál obzor Pavla Kováčika? >Myslím si, že je dobře, že takový pořad ČT vysílá v tomto formátu a složení. Kdyby to složení bylo v širším záběru, tak by se diskuse stala pro diváka nezajímavou. Navíc bychom nebyli z časových důvodů schopni obhájit programové priority. A jak je vysvětlíme, to posoudí divákvolič. Že jsem skončil druhý? To jen potvrzuje náš volební výsledek z minula. Přál bych si, aby příště v Pardubicích přišlo do hlediště více diváků a určitě více příznivců levice.<
Podle agentury STEM by na Vysočině volilo ODS asi 21 % lidí, ČSSD 17,66 %, KSČM 17,2 %, KDU-ČSL 10,8 % a SZ 6,6 %.

Klíč| Kasal Jan; Šimonovský Milan; KDU

Jak je to možné?
Haló noviny 
6.5.2006 | rubrika: Dopisy | strana: 7

Je dobře, že v naší vlasti nemáme památkově chráněné objekty pouze v hlavním městě, ale naštěstí je máme v hojném počtu ve městech i na venkově. Naše zákony umožňují poskytnout těm, kteří je vlastní a o ně pečují, finanční podporu. Podporu obdržel, na požádání i vlastník nemovitostí v Praze, vysoký funkcionář Strany zelených, Martin Bursík, údajně v obrovské výši 2,5 milionu korun! V mém případě, kdy vlastním chráněnou usedlost v památkově chráněné obci na Volyňsku, na které jsem byl nucen provést opravu a požádal o příspěvek, byla moje žádost odmítnuta s tím, že nebyla podána v souladu s předpisy v předcházejícím roce, tj. rok před zahájením opravy. Přitom jsem očekával, že příspěvek ve výši tisíc až dva tisíce korun by byl pro starodůchodce vítanou pomocí. Finanční prostředky kraje, určené na památky - pokud jsem to správně pochopil, se rozdělují a plánují na tzv. granty rok předem. Že jsem to nesplnil, je tedy moje chyba. Ale jak je potom možné, když vysoký funkcionář - předseda zelených, obdržel obrovskou finanční částku několik dní poté, co o ni požádal?

O autorovi| Jindřich PODHORSKÝ, Strakonice

Osm nových generálů
Aha! 
9.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (jvo)

PRAHA - Šedesát jedna let od konce války si v těchto dnech připomněli na řadě míst tak jako jinde ve světě i Češi. V Praze na Vítkově se včera konala oficiální akce za účasti prezidenta Václava Klause. Ten pak na Hradě slavnostně přijal přísahu 235 profesionálních vojáků. Prezident také jmenoval osm nových armádních a policejních generálů. Nejvyšší armádní hodnost, kterou je armádní generál, získal náčelník generálního štábu Pavel Štefka. Na žádost premiéra Jiřího Paroubka prezident kvůli policejnímu zásahu proti kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques naopak nepovýšil policejního prezidenta Vladislava Husáka.

Václav Havel: Hrozí nám neofašismus!
Aha! 
9.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2

PRAHA (ČTK) - V postkomunistickém světě hrozí podle bývalého prezidenta Václava Havla nový úkaz - neofašismus či plíživý fašismus. K této myšlence jej přivedl incident při prvomájové demonstraci neonacistů, kde policie zřejmě neúměrně zakročila proti kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques, která proti demonstraci protestovala.
Havel policejní zákrok odsoudil. Zároveň uvedl, že čeští politici svými výroky často přispívají k atmosféře příznivé pro rozvoj neonacismu. "Třeba když se mluví o tom, že ten náš koncentráček nebyl tak úplně špatný jako ty cizí, že cizáci nemají co říkat, jestli naši handicapovaní budou v klecích, když se dává najevo, že menšina jinak sexuálně orientovaná nemá co vyskakovat," řekl exprezident v nedělních Otázkách Václava Moravce České televize. Neonacistická hnutí podle něj v Česku existují, jsou organizovaná, mají vlastní sdělovací prostředky.
Prezident také vyjádřil sympatie Straně zelených, která má podle průzkumů volebních preferencí šanci dostat se po volbách do Poslaneckém sněmovny. "Já byl zelenej, když ještě většina dnešních zelených nebyla na světě," uvedl Havel, který podporuje i požadavek na přímou volbu prezidenta.

Foto autor| Foto ČTK

Bursík se nechce dělit!
Aha! 
6.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (jvo)

PRAHA - Martin Bursík, šéf Strany zelených, napadl restituční pravidla.
Nechce se totiž dělit o svůj majetek se vzdáleným bratrancem, který žije ve Venezuele. Svůj protest dovedl až k Ústavnímu soudu. A pokud by spor vyhrál, mohl by to být precedens pro všechny ostatní podobné případy.
Podstatou sporu je, že v roce 1991 Martin Bursík spolu se svým bratrem získali v restituci domy v centru Prahy. V roce 1994 Ústavní soud restituce rozšířil tak, že se začaly vztahovat i na Čechy žijící v cizině. A o svůj podíl se přihlásil Bursíkův bratranec z Venezuely. Soud posléze rozhodl právě ve prospěch onoho bratrance a nařídil Bursíkovým, aby mu vydali podíl na majetku. A to se Bursíkovi nelíbí. Pokud by nyní uspěl se svojí stížností u Ústavního soudu, budou muset verdikt respektovat všechny soudy v podobných kauzách. Jedná se o stovky případů.

Foto popis| Martin Bursík

Obviní >mlátičku
Aha!
6.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (jvo)

PRAHA - Tomáš Čermák, policista, který napadl kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques, by měl být podle inspekce ministra vnitra obviněn za zneužití pravomoci a možná i z ublížení na zdraví. Premiér Jiří Paroubek ale očekává, že obviněni budou i další policisté. Požádal také prezidenta Václava Klause, aby pozastavil ohlášené povýšení policejního prezidenta Vladislava Husáka z plukovníka na generála. Ten se rozhodl mu vyhovět. Premiér rovněž předpokládá, že ministr vnitra František Bublan kvůli incidentu vyvodí i jiné >personální zásahy<. Ten se hodlá sejít s policejním prezidentem Husákem v pondělí 8. května, kdy budou známy další dílčí výsledky a kdy se chce dohodnout na dalším postupu.

Foto popis| Tomáš Čermák
Foto autor| Foto ČTK

Padni, komu padni
Šíp 
9.5.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: JITKA ZADRAŽILOVÁ

Komentář

Být politicky aktivní, mít mocné přímluvce a do voleb musí chybět jen pár týdnů. To je jediná šance, jak se dovolat spravedlnosti. Příklad zmlácené Kateřiny Jacques je toho zářným příkladem. Kandiduje za Stranu zelených a je ředitelkou vládní sekce pro lidská práva Úřadu vlády, tedy vysokou státní úřednicí. Do voleb zbývá měsíc a na její stranu se přidaly mnohé morální autority včetně exprezidenta Václava Havla. Inspekce ministra vnitra se překonala a rychlostí blesku případ prošetřila a navrhla viníky potrestat.
O tom se v mnoha jiných případech může daňovým poplatníkům jenom zdát. Vzpomeňme na směšné výsledky kontrol zásahu u miliardáře Krejčíře, špatně vyšetřené vraždy či zneužívání pravomocí policisty. A tak by se dalo pokračovat do nekonečna.
Takže je lépe býti bohatým, známým a politikem navrch, aby spravedlnost nebyla tak slepá a heslo padni, komu padni došlo k naplnění.

Foto popis|

Na policii padly první tresty
Šíp 
9.5.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: (čtk, jz)

Praha - Po brutálním policejním zákroku na šéfku vládní sekce pro lidská práva a kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques začaly padat další tresty. Policista, který měl na starosti zadní část průvodu neonacistů, byl za nečinnost potrestán snížením platu o deset procent na jeden měsíc. Včera to po schůzce s ministrem vnitra Františkem Bublanem oznámil policejní prezidnt Vladislav Husák. Další tresty budou následovat. "Ty se budou týkat asi dvou až tří lidí z obvodního ředitelství Praha II a pražské policejní správy," dodal Husák. Nevyloučil, že se postih bude týkat i policejního ředitele Jana Navrátila. tresty prý mohou dosáhnout i úrovně odvolání.
Dalších devět policistů by měla prověřit inspekce ministra vnitra. "Chceme, aby se zjistilo, zda nespáchali trestný čin. V úvahu by připadal trestný čin zneužití pravomoci veřejného činitele z nedbalosti," dodal Husák. Snaha o řádné vyšetření a potrestání viníků přišla ovšem až poté, co se do případu vložil také exprezident Havel. Ten zásah nejen odsoudil, ale naznačil, že policie byla dlouhou dobu k neonacistickým hnutím shovívavější než k ostatním.

Foto popis| Nátlak veřejného mínění a osobností potrestá viníky brutálního policejního zákroku.
Foto autor| Foto archiv Šípu

Zbití Jacques odskáče i Husák!
Šíp 
6.5.2006 | rubrika: Politika a události | strana: 2 | autor: TOMÁŠ SYROVÁTKA, ČTK

Brutální policista obviněn ze zneužití pravomoci veřejného činitele. Premiér požaduje stíhání jeho kolegů pro napomáhání nebo pro nedbalost. Policejní prezident přijde o povýšení na generála

Praha - Pořádný postih! Pěkně draho přijde policii surové zbití ředitelky vládní sekce pro lidská práva Úřadu vlády Kateřiny Jacques. Brutální mlátička Tomáš Čermák, který kandidátku Strany zelených do sněmovny na pondělní demonstraci napadl, bude obviněn ze zneužití pravomoci veřejného činitele. Zle dopadnou i jeho kolegové a dokonce sám policejní prezident! Inspekce ministra vnitra včera navrhla státnímu zástupci, aby Čermáka obvinil. Žalobce Michal Zachystal žádosti podle všeho vyhoví. Policistovi tak hrozí až tříleté vězení.
To ale není zdaleka vše! Incident odnese i policejní prezident Vladislav Husák! "Požádal jsem včera prezidenta Václava Klause, aby pozastavil ohlášené povýšení pana Husáka z plukovníka na generála," oznámil včera premiér Jiří Paroubek. Klaus mu vyhoví.
Předpokládá také, že ministr vnitra František Bublan kvůli incidentu vyvodí i jiné personální zásahy. "Zejména vůči tomu, kdo způsobil, že se do zásahu, který byl jinak těžkooděnci kvalitně prováděn, připletli speciálně nevycvičení policisté. Naprosto mimo jakýkoli pořádek," uvedl.
Premiér také očekává, že obvinění nemine ani další policisty, kteří Čermákovi v bití Kateřiny Jacques nezabránili. "A to buď pro napomáhání, nebo pro nedbalost," upřesnil Paroubek. Policistovi Čermákovi hrozí i obvinění z ublížení na zdraví. Jacques totiž inspekci doručila lékařskou zprávu s popisem zranění, která při zákroku utrpěla. Inspektoři si vyžádali znalecký posudek.
Čermákův advokát Jaroslav Janeček považuje celou kauzu za zpolitizovanou. Jeho klient nabyl přesvědčení, že předseda vlády rozhodl o jeho vině, a proto se rozhodl odejít od policie do civilu.

Foto popis| Policejní mlátička Kateřinu píchala tonfou do zad.
Foto autor| Foto Michal Vlk

Levý direkt
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Fokus | strana: 3 | autor: JAN ŠTĚTKA

ČSSD PŘEDVOLBAMI

Povolební sázka na KSČM: spíš experiment než jistota

Nemáme prý riskovat havárii s ODS, ale volit jistoty, radí nám z programové brožury své strany volební lídr sociálních demokratů premiér Jiří Paroubek. Zřejmě má za to, že takovou jistotou je i nevyzkoušené menšinové vládnutí ČSSD podporované dosud tabuizovanými komunisty a že takový experiment otřese českou společností méně než eventuální reformní pravicový kabinet koalice ODS/KDU-ČSL. To je však omyl. Stokrát může Paroubek argumentovat, že jím preferované povolební uspořádání by jen prolongovalo existující stav, kdy levostředová trojkoalice už de facto rok neexistuje a obě levicové partaje pasírují sněmovnou desítky socialisticky střižených zákonů, aniž by z toho komunisté viditelně profitovali na nějakých prebendách, vyjma pár míst v dozorčích radách. Takhle to teď zřejmě za zaváděcí cenu opravdu funguje, ale dnes není zítra. Současná vláda není zdaleka natolik existenčně závislá na podpoře KSČM, jako by byla ta budoucí v případě červnového triumfu levice. V kabinetu přece jen ještě sedí tři lidovci a tři unionisté, takže Paroubkova sestava zatím není vydána na milost a nemilost soudruhům z ulice Politických vězňů. Jakmile se ale lidovci dostanou do opozice, budou mít komunisté pré. Jen s jejich pomocí pak může menšinový kabinet dostat důvěru. A jen kvůli nim by naopak mohl ze dne na den skončit. Jaképak asi bude muset rukojmí platit výkupné?
Tak nejistou situaci by nutně muset ošetřit nějaký pakt o neútočení Paroubek-Filip, o jehož konkrétních parametrech se však ani jedné ze stran nechce dopředu příliš mluvit (EURO 18/2006). A co vlastně znamená ono obsazení kontrolních funkcí, jež by lídr ČSSD komunistům chtěl nabídnout? Nedosazuje teď náhodou ČSSD tolik svých lidí do různých úřadů právě proto, aby po volbách měla z čeho rozdávat? Dost neznámých na jednu "jistotu".
Máloco bylo v dějinách české polistopadové politiky tak nestandardní jako opoziční smlouva mezi ČSSD a ODS z roku 1998. Asi málokdo věří, že by vliv KSČM na Paroubkův menšinový kabinet nemohl dosáhnout úrovně někdejší moci občanských demokratů nad vládou Miloše Zemana. A jestliže tehdy nebylo do zákulisí formálně znepřátelených stran vidět, teď by vše muselo být kvůli bohumínskému zákazu ČSSD spolupracovat s komunisty ještě tajnější. Paroubek sní o tom, že když se sociální demokracii nepovedlo vytlačit rudou konkurenci nepřátelským převzetím jejího elektorátu, zpacifikuje ji po dobrém, společným vládnutím. Pravda, oposmlouva kdysi v očích voličů poškodila víc pomahačskou ODS než vládnoucí Lidový dům. Přesto by komunisté dostali šanci etablovat se jako státotvorná strana, ztratili by punc exotů, Marťanů českého politického systému. A bůhví kdo koho by nakonec zpacifikoval. Takový výsledek by byl mnohem větší havárií než Topolánkova vláda Modré šance.
Za ony nabízené jistoty považuje sociální demokracie samozřejmě něco jiného: sociální smír, bezplatné zdravotnictví nebo zákaz školného. Snad by to i jistoty byly, kdyby se navzdory osm let trvající "péči" strany o tyto priority nezvětšovaly problémy s nezaměstnaností nebo s financováním zdravotnictví. To totiž nasvědčuje, že chyba je v samém nastavení systému a že nestačí jen čas od času ad hoc sypat do vyschlých pokladniček miliardy. Chřadnoucí jistoty nejsou jistoty. Jenže do nějakých odvážných reforem se ČSSD pouštět nechce, zvlášť když musí své kroky koordinovat s komunisty.
Zadní vrátka velké koalice přitom Jiří Paroubek totálně odmítá, čímž hraje vabank hru "sociální stát, nebo smrt". Zrovna on, dlouholetý garant velké koalice na pražské radnici! Co když ale volební rozdíl mezi pravicovým a levicovým blokem bude i v případě úspěchu Strany zelených natolik těsný, jak těsná byla stojedničková většina Špidlovy vlády? Lepší než zažít další etapu cyklických krizí a vzpour neposlušných poslanců by po zkušenostech z končícího volebního období asi bylo sestavit pravolevý časově omezený kabinet, jehož jediným úkolem by bylo zavedení výrazně většinového systému. S tímto kdysi evergreenovým východiskem však současné vedení ČSSD vůbec nepočítá.
Na Paroubkovy názory a hlavně metody vládnutí se dá dívat různě, jedno mu však jednoznačně upřít nelze. Česko v současnosti nemá pilnějšího a urputnějšího politika. Loňský nástup do čela vlády vzal tak odpovědně, že vede už třináctým měsícem den co den, hodinu co hodinu horkou volební kampaň. Až občas ta aktivita vedle třeba přece jen pomalejšího Mirka Topolánka působí komicky. Chvályhodné ale je, že se sebevědomý premiér nevyhýbá úvahám, co by dělal, kdyby ČSSD po volbách skončila v opozici. Představa Paroubka jako lídra opoziční strany je nezvyklá, ale možnost zmodernizovat sociální demokracii, rozbít funkcionářské klany v regionech a otevřít partaj lidem zvenčí ho asi opravdu upřímně láká, aspoň o tom mluví. Je ovšem otázkou, jestli by mu po prohraných volbách zklamaná a naznačovanými změnami ohrožená generalita ČSSD takovou možnost vůbec dala.

Foto popis| Chřadnoucí jistoty nejsou jistoty

O autorovi| JAN ŠTĚTKA (jan.stetka@euro.cz)

Nejistota kolem lidovců pokračuje
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Monitor | strana: 8 | autor: (ČTK)

VOLEBNÍ PREFERENCE

PRAHA - Pokud by se nyní konaly volby do Poslanecké sněmovny, zvítězila by ODS, jíž by dalo hlas 27,4 procenta voličů, následovaná ČSSD s 19 procenty. Třetí by skončila KSČM, které vyslovilo podporu 13,3 procenta dotázaných. Vyplývá to z průzkumu stranických preferencí, který pro Český rozhlas vypracovala agentura SC&C.
Výsledky průzkumu udávají, že do sněmovny by se dostala ještě Strana zelených, kterou preferuje jedenáct procent lidí. KDU-ČSL má podporu čtyř procent, přičemž autoři průzkumu uvádějí statistickou chybu plus minus dvě procenta. Preference lidovců pod pětiprocentní hranicí přinesly i další průzkumy, jiná šetření však uvádějí zisk KDU-ČSL až k deseti procentům.

Volební preference v dubnu 2006*

ODS 27,4
ČSSD 19,0
KSČM 13,3
Strana zelených 11,0
KDÚ-ČSL 4,0

*) údaje v procentech
Pramen: SC&C

Foto autor| FOTO: Martin Pinkas, Jan Rasch

Klíč| Volební preference; KDU

Čermák pokazil Husákovi kariéru
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Monitor | strana: 9 | autor: (haš)

KAUZA KATEŘINA JACQUES

PRAHA - Četná poranění utrpěla minulé pondělí ředitelka odboru lidských práv úřadu vlády a politička Strany zelených Kateřina Jacques, když se s dvěma malými dětmi vypravila protestovat proti prvomájovému pochodu neonacistů Prahou. Na Palackého náměstí ji napadl policista Tomáš Čermák a bití údajně pokračovalo i po převozu ženy na policejní služebnu. Zatímco Čermák tvrdí, že postupoval podle zákona a stal se obětí protipolicejní provokace, Jacques na něj podala trestní oznámení. Incident vyšetřuje Inspekce ministerstva vnitra. Političky se zastali premiér Jiří Paroubek a ministr vnitra František Bublan. Pochybení svých podřízených připustil i policejní prezident Vladislav Husák. "Nespokojím se s tím, že vyhodí jednoho maniaka," komentovala Jacques dosavadní výsledky šetření, podle nichž měl Čermák, sloužící před rokem 1989 v pluku takzvaných mlátiček, již dříve konflikty se ženami. Policista byl postaven mimo službu. Proti Čermákovi se jako svědkyně přihlásila i někdejší předsedkyně Unie svobody Hana Marvanová, která zásah údajně viděla z tramvaje.
Premiér Paroubek požádal v pátek 5. května prezidenta Václava Klause, aby pozastavil jmenování Husáka generálem.

Foto popis| DĚTI SVĚDKY. Kateřina Jacques vzala na demonstraci i své děti. Jejich matku vláčeli do policejního vozu.
Foto autor| FOTO: ČTK / ILUSTRACE: Jiří Slíva

Tošovského gumový plášť
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Monitor | strana: 10

Odpad a muzikál * Aha! * Bursíkův vzor * Po mýtném Bubny
KAPITOLA XXVII

ODPAD A MUZIKÁL

Aféra kolem nelegálně dovezeného německého odpadu v Libčevsi se už rozrostla do středoevropských rozměrů. Na schůzce ministrů životního prostředí Slovenska, Polska, Maďarska a České republiky v Košicích se minulý týden dohodlo o podpoře připravovaného českého návrhu směrnice EU, na jejímž základě by členské země unie mohly dále odmítat dovoz odpadů ze zahraničí na skládky a do spaloven.
Ale někteří čeští podnikatelé v odpadovém byznysu hledají cesty, jak se směrnicím EU vyhnout, a našli inspiraci u svých německých kolegů, kteří k nám nelegálně (a pro ně extrémně levně) dováželi odpad. Vyvezeme to do Afriky! Jednoduché a levné řešení. Na Sahaře je přece místa dost! Černý kontinent je kromě pár zemí, které žijí z turistiky či z ropy, stejně beznadějně odepsaný. Když to dělají i Italové, kteří tam vypravují obrovské lodě plné odpadů, tak proč to nemohou dělat Češi? Do tohoto plánu jsou údajně zapleteni i někteří vysoce postavení představitelé českého showbyznysu.

AHA!

Dobrý byznys se u nás dá udělat snad už jen se státem. Švýcar Sebastian Pawlowski, který se miliardářem stal během pár let až v Česku, to umí. Bývalou budovu společnosti ČEZ, která je kontrolovaná státem, koupil zhruba za 850 milionů korun, krátce poté ji pronajal magistrátu na dvacet let za čtyři miliardy korun, a než to udělal, dům podle MF Dnes zastavil v bance za tři miliardy. Politici mu za takové výhodné obchody musejí být vděční. V polovině dubna zastupitelstvo rady hlavního města Prahy schválilo Pawlowského firmě Celetná 29 grant za 500 tisíc na rekonstrukci památkově významné budovy v absolutním centru. Přitom podnikatel žádal deset milionů. Na budově v Celetné ulici dnes visí obrovský Topolánek a ODS svoji předvolební konferenci uspořádala v prostorách Slovanského domu, který je také spojen se jménem realitního a mediálního magnáta Pawlowského. Člověk by jen otevřel ústa: Aha!

PO MÝTNÉM BUBNY

Poté, co se lidovcům náramně povedl tendr na elektronické mýtné za 22 miliard, zřejmě se rozhodli, že do voleb ještě v podobném stylu sfouknou další výběrové řízení za těžké miliardy. Správa železniční dopravní cesty, která patří pod ministra dopravy Milana Šimonovského, vyhlásila minulý týden tendr na prodej největšího pozemku poblíž centra Prahy.
Nabídky na koupi parcely o výměře zhruba 25 hektarů v okolí nádraží Bubny mohou zájemci předkládat do 8. června. Na obřích pozemcích v okolí nádraží by mohl vyrůst pražský Manhattan.
Vypálit tak obrovský privatizační tendr měsíc před volbami tak, aby vítěz byl určen už pár týdnů po zveřejnění volebních výsledků, vyžaduje nejen velké sebevědomí a drzost, ale i předvídavost. Tendr o mýto ustáli, proč by neustáli i prodej největšího pozemku v Praze? Proč tedy nevyužít poslední možnosti? Vždyť jejich volební prognózy vypadají hrozivě. Zdaleka nemají jistotu, že budou ve vládě.
Těsně před volbami by se privatizovat nemělo. Ani těsně po nich. Na Slovensku se parlamentní strany již měsíce před volbami dohodli, že státní majetek bude prodávat až nová vláda. Mirek Topolánek by se lidovcům asi bál postavit, ale Jiří Paroubek a Pavel Bém by tomuto pokusu neměli nečinně přihlížet.

BURSÍKŮV VZOR

O bývalém dlouholetém guvernérovi České národní banky Josefu Tošovském, který se po sarajevském atentátu na předsedu ODS a premiéra Václava Klause stal na chvíli šéfem české vlády, se dnes hovoří zřídkakdy. Tošovský je od roku 2001 před českou veřejností ukrytý jako předseda Institutu finanční stability při Bance pro mezinárodní platby ve švýcarské Basileji. Ministrem životního prostředí v jeho vládě byl Martin Bursík, současný lídr Strany zelených.
Na otázku redaktorů časopisu Reflex, zda nelituje toho, že je zpátky v politice, protože noviny probírají ze všech stran kauzy spojené s jeho restituovaným majetkem, Bursík odpověděl: "Učím se ty útoky brát tak, jako by se mě netýkaly. Měl jsem asi před měsícem rozhovor s Josefem Tošovským. Řekl mi: ,Připravte se na to, že na vrcholu kampaně to bude tak, že když o vás někdo bude mluvit, tak první dvě věty budou pravda a zbytek nepravda. Musíte to po sobě nechat sklouznout, jako byste měl gumový plášť.' Tak se to tak snažím dělat." Jestliže se Bursík bude chovat, jak jeho mentor Tošovský radí, tak to pro českou politickou kulturu nevěští nic pozitivního. Tošovský svůj hodně tlustý gumový plášť nosí již léta, naposledy ho drze použil v případě sporu České republiky s japonskou bankou Nomura v londýnské arbitráži o zhruba 40 miliard korun. Odmítl totiž vypovídat ve prospěch českého státu proti Nomuře. "Co to asi může být za zemi, jejíž bývalý premiér odmítá svědčit v její prospěch?" podotkl k případu v srpnu 2003 tehdejší náměstek ministra financí Ladislav Zelinka. Stát podle něj nemá žádné nástroje, jak případné svědky k arbitráži dostat. Co to asi může být za politika, který si nechá radit od Tošovského?

Foto autor| ILUSTRACE: RiCo

Klíč| Šimonovský Milan; KDU

Eura se vracejí domů
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Hlavní téma | strana: 32 | autor: VLADIMÍR PISKÁČEK, TOMÁŠ SKŘIVÁNEK

Středoevropské volby trhy nezneklidní, ale optimismus není na místě

VČeské republice a na Slovensku se v brzké době budou konat parlamentní volby. Novou vládu nedávno vybírali také Maďaři a Poláci. Ještě koncem devadesátých let by na střídání garnitur zřetelně reagovali investoři obchodující jak s měnami, dluhopisy, tak s akciemi, a dočasně by stáhli alespoň část peněz do klidnějších oblastí. Přední světové banky věnují ve svých analýzách volbám jen několik řádek. Ty jsou většinou zakončeny douškou, že nedostanou-li se do vlády extremisté, nic se neděje. A dokonce i když se extremisté podílejí na moci, tak jako nyní v Polsku, reakce trhů je krátkodobá a poměrně mírná.
Sváry středoevropských politiků a ekonomů, jež přijdou lokálním médiím důležité, nepovažuje za významné nikdo z těch, kteří globálním penězům vládnou. Výraznější dopad na množství portfoliových investic než prohlášení českého premiéra Jiřího Paroubka o posilující koruně či šéfa polského kabinetu Kazimierza Marcinkiewicze o možných předčasných volbách mají rostoucí výnosy ve Spojených státech amerických, Japonsku a v eurozóně. Zatímco ještě před rokem vykupovali investoři kvůli nízkým sazbám ve světě nové rozvíjející se trhy, nyní se situace obrací. Navíc se vyostřuje konkurence i mezi státy takzvaného EEMEA regionu. (Eastern Europe, Middle East, Afrika). Aktuální růst například v Turecku či Jihoafrické republice a potenciál těchto zemí oproti středoevropským tygříkům dává tušit, že období plošných investic do celého regionu skončilo. Jak podotýká Bank Austria Creditanstalt, nastal čas začít si vybírat.
Býčí trend je historií. "Začátkem roku spustily rostoucí výnosy v zahraničí a některé politické půtky korekci regionálních měn a zatlačily kurz koruny k euru zpět k úrovni 28,80. Parlamentní volby v České republice, na Slovensku a v Maďarsku, které se konají ve druhém čtvrtletí letošního roku, mohou přispět k další korekci až k 29,20 koruny za euro. Poté, co bude ustavena nová vláda, by se však česká koruna měla vrátit k dlouhodobému posilujícímu trendu," uvádějí analytici rakouské skupiny Raiffeisen s tím, že kvůli očekávanému dočasnému oslabení doporučují postupně obnovovat dlouhé korunové pozice. Česká měna však dosud podobně jako před volbami v roce 2002 na podobné prognózy nijak dramaticky nereaguje. Koruně na rozdíl od jiných měn regionu věří také Bank Austria Creditanstalt (BA-CA). V rozsáhlém rozboru konstatuje, že zatím je vhodné českou měnu držet, což se nedá říci o jiných středoevropských měnách, třeba o polském zlotém či slovenské koruně. "Vysoké globální úrokové sazby samozřejmě komplikují situaci měn rozvíjejících se trhů. Nejsme zcela pesimističtí, nicméně horizont druhého čtvrtletí je mix protikladů. Hlavním problémem je, že vyšší reálné úrokové sazby se často objeví v tom samém čase jako globální růst firem. Avšak středoevropské měny (forint, zlotý, polská a česká koruna) na rozvoji firem nevydělávají. Ačkoli nemáme výraznou medvědí náladu vůči měnám z rozvíjejících se trhů, je nutné říci, že jednoznačný býčí trend je historií," konstatují odborníci BACA. Zisky jdou pryč. Na kurz koruny, a tím pádem i na zhodnocení aktiv držených v české měně, však nemá dopad pouze globální růst sazeb (či očekávání růstu). Tahounem dočasného oslabení české měny budou především v období od června do srpna firmy, jež konvertují dividendy ze svých investic v České republice do zahraničních měn. K největšímu odlivu peněz by tedy mělo dojít v uvedeném období. "Pokud letos v daných měsících uvidíme oslabení koruny, bude to právě důsledkem odlivu dividend. Svou roli může začít hrát také negativní úrokový diferenciál ve vztahu k eurozóně, to znamená skutečnost, že sazby České národní banky jsou výrazně pod úrovní úroků Evropské centrální banky," uvedl hlavní analytik PPF Asset Management Radomír Jáč. Nominálně by do zahraničí mohlo odplynout okolo 70 miliard korun. "Ke zvýšení z loňských 63 miliard dojde hlavně změnou poměru mezi reinvestovanou částkou a vyplacenou částí zisku, méně již zvýšením zisků těchto firem," dodal analytik HVB Bank Pavel Sobíšek.
Politici, mlčte! Kromě fundamentálních faktorů a předem odhadnutelných veličin, jako je růst HDP či inflace, však do vývoje trhů může zasáhnout i obtížněji predikovatelná veličina - politik. Premiér Jiří Paroubek se spolu s některými ministry snaží z rostoucí české ekonomiky získat co největší volební kapitál. V omezené míře však předvolební rétorikou ovlivňuje také finanční trhy. Jeho prohlášení z konce dubna, že HDP vzrostlo v prvním čtvrtletí o sedm až osm procent, je možné brát jako inside informaci, kterou trh do určité míry přijme jako pravdivou. O to větší turbulence však může způsobit oficiálně publikované číslo, budeli se lišit od Paroubkova. Více škody ovšem mohou způsobit vyjádření na adresu posilující koruny. "Prohlášení politiků nelze přeceňovat, ale za určitých okolností mají vliv, zejména na devizový trh. Je-li kurz koruny k euru nakročen k pohybu jedním směrem, může výrok politika působit jako katalyzátor, který pohyb urychlí či zveličí. Příkladem z poslední doby je výrok premiéra Paroubka o posilování české měny k euru až na 25 korun. Politici by měli výroky na adresu ekonomického výhledu šetřit a ke kurzu koruny by se neměli vyjadřovat vůbec," tvrdí Sobíšek.
Opačným příkladem, kdy výrok politika zapůsobil na devizový trh pozitivně, je prohlášení nového maďarského premiéra z uplynulého týdne. Ferenc Gyurcsány oznámil, že hodlá provést dlouho očekávanou reformu veřejných financí. Odměnou za jeho slova bylo razantní posílení maďarského forintu, který se těžce vzpamatovává jak z dvoukolových voleb, tak z nepříliš příznivého vývoje maďarské ekonomiky. Dá se očekávat, že podobný dopad na měnu budou mít povolební prohlášení také v České republice. Ještě v letošním roce by navíc nový český kabinet měl rozhodnout o tom, zda v roce 2010 vstoupí do eurozóny. Když se odhodlá přijmout euro, vznikne nový tlak na další posilování měny. To vše ve světle nízké inflace a mírně stoupajících úrokových sazeb. Obecně čeští i zahraniční odborníci neočekávají žádný podstatný vliv voleb na ekonomický vývoj. Oběma hlavním politickým stranám dávají poměrně kladné hodnocení, s akcentem na možné pozitivní ekonomické reformy v případě vítězství Občanské demokratické strany. Avšak výrazné vítězství ODS, pokud by ve vládě nebyla korigována stranami s jiným zaměřením, by rovněž nebylo přijato jen kladně. Neznámou je zatím Strana zelených, jejíž ekonomický program se blíží populismu a nebudí seriózní dojem. Ideální stav, který potěší každého investora, nastane, když nový kabinet získá silný mandát a oznámí reformu penzí, veřejných rozpočtů a výdajů státu. Ani tyto argumenty však nemusejí být dostatečně silné, například v případě, že se aktuální čísla o vývoji americké ekonomiky projeví v zájmu investorů.
Málo výnosných aktiv. Úrokové sazby pod úrovní eurozóny odrazují od investic do českých dluhopisů a tento stav by kvůli obavám ze silné koruny měl trvat i nadále. Rakouští analytici ze skupiny Raiffeisen soudí, že vývoj výnosů z českých obligací nebude nijak závratný ani v následujících měsících, i když je zvýší pravděpodobný nárůst úrokových sazeb. "Posilování české koruny na začátku roku 2006 stlačilo výnosy českých státních dluhopisů. Avšak korekce kurzu koruny k euru spojená s rekordním ekonomickým růstem vrátí tyto výnosy zpět na úroveň začátku roku," uvádějí s tím, že stále drží střednědobé doporučení na prodej českých bondů. Proti růstu výnosů však může hovořit také nízká poptávka způsobená částečným odlivem peněz ze středoevropských trhů.
Jáč se domnívá, že zvyšování výnosů na západních a asijských trzích ovlivní celou oblast EEMEA. "Vzrostou-li výnosy dluhopisů ve Spojených státech amerických, v Japonsku a v eurozóně, nepříznivě to pocítí finanční trhy na emerging markets obecně. To znamená nejen ve střední Evropě, ale například i v Jihoafrické republice či Brazílii. Česká republika má ale v očích investorů v rámci regionu status ,safe haven', bezpečného přístavu pro jejich investice. Je tu dobrá makroekonomická stabilita, nízké úroky čili na rozdíl od polského či maďarského finančního trhu zde není tolik spekulativních ,horkých' peněz. Když dojde ke globálnímu růstu trhu, bude tím nepříznivě poznamenána i koruna a české obligace, nicméně v rámci regionu a obecně trhů emerging markets by v tomto scénáři Česko zdaleka nemělo dopadnout nejhůře, spíše naopak," uvedl Jáč. "Odliv portfoliových investic z České republiky je reálný. Příčinou jsou nízké místní výnosy a rostoucí objem prostředků vložených do investičních, podílových a penzijních fondů. Tyto finance se musejí umístnit do bezpečných a zároveň zajímavě výnosných aktiv, a těch je v České republice málo," dodala k tomu analytička Raiffeisenbank Helena Horská.
Indie překvapila. Politický cyklus rozložení portfolií v letošním roce prakticky neovlivnil. Přesto se doporučená portfolia, sledovaná týdeníkem EURO, od počátku roku mírně proměnila. Nejvíce se změnila struktura dluhopisové složky.
Tím, jak celosvětově roste očekávání zvyšování úrokových sazeb, klesá atraktivita dlouhodobých a střednědobých dluhopisů. Větší význam a zastoupení získávají krátkodobé bondy s jedno, maximálně dvouletou splatností. Konkrétně ve sledovaných modelových portfoliích připravovaných HVB Bank posílilo zastoupení krátkodobých dluhopisů v konzervativním portfoliu z 50 procent na 60, v balancovaném ze 35 na 40 procent a ve spekulativním z 20 na 25 procent. Váha na krátkodobé dluhopisy plně přešla z dluhopisů střednědobých. Jejich doporučené zastoupení v portfoliu pokleslo o deset procentních bodů na dvacet procent u konzervativní strategie, o pět procentních bodů z dvaceti procent u balancované strategie a z patnácti o pět procentních bodů u spekulativní strategie. Celkové zastoupení dluhopisů v portfoliích se nezměnilo. U konzervativních portfolií HVB Bank nadále doporučuje v nich ponechat osmdesát procent majetku, u balancované strategie 55 procent a u spekulativní 35 procent.
Roční výnos vzorových portfolií od počátku roku dosahuje překvapivě vysokých 9,7 procenta u konzervativního a spekulativního portfolia a 5,6 procenta u balancované strategie. "Důvodem je vhodně trefená desetiprocentní participace na indickém trhu. Fond, který v modelovém portfoliu máme, vykázal od počátku roku anuizovaný výnos 85 procent. To se samozřejmě projevilo příznivě na zhodnocení celého portfolia. Kdyby v něm místo Indie bylo o deset procent více dluhopisů, zhodnotilo by se konzervativní portfolio jen o 1,2 procenta," řekl týdeníku šéf privátního bankovnictví HVB Bank Jan Prachař.
Méně Ameriky, více Japonska. V akciové části zaznamenaly největší odliv přízně analytiků USA. Nově nejsou v žádném z modelových portfolií pro nejbližší období akcie Nového světa vůbec zastoupené. Na počátku roku HVB Bank doporučovala do amerických společností vložit v případě balancované strategie pět procent majetku, a u spekulativní strategie dokonce deset procent. Tím, kdo na odlivu kapitálu z USA vydělává, jsou především akciové trhy Japonska. K němu se v poslední době obrací stále větší pozornost. Hovoří pro to zejména růst zisků firem a zlepšující se makroekonomická situace země. Konkrétně v konzervativním portfoliu stouplo zastoupení japonských akcií z nuly na deset procent, u balancované strategie z deseti na patnáct procent. Investiční odborníci očekávají růst ceny akcií japonských firem minimálně v následujících pěti letech. Japonské akcie mají totiž oproti zbytku světa co dohánět. Vždyť mezi léty 1989 a 2003 propadly jejich ceny o více než dvě třetiny. Ani rychlý růst v posledních třech letech, konkrétně o padesát až sedmdesát procent v korunovém vyjádření u obecných fondů a až o 150 procent u fondů zaměřených na malé firmy, tedy zdaleka neznamená vyčerpání potenciálu. "Očekávám, že index Nikkei poroste o šestnáct procent, že dosáhne během jednoho roku 20 tisíc bodů z dnešních 17 200. Vezmeme-li v úvahu růst zisků firem a růst ekonomiky, pak by růst cen akcií měl pokračovat. Průměrnou roční výkonnost do roku 2010 odhaduji na úrovni deseti až dvanácti procent," citoval časopis Fond Shop Franze Kissera, vedoucí akciových investic ve společnosti Erste Sparinvest. Bublina ČEZ. Ve prospěch investic do Japonska hraje posilující jen a nejmenší závislost tamního hospodářství na ropě ze všech vyspělých zemí. Zastoupení akcií zemí rozvíjejícího se světa, který se nyní souhrnně v mluvě analytiků označuje jako BRIC (zkratka z Brazílie, Rusko, Indie a Čína), zůstává beze změny. Hostina ale již pomalu končí v případě akcií zemí střední a východní Evropy. Jejich váhu v konzervativním modelové portfoliu HVB Bank snížila z deseti na pět procent.
Na vině nejsou volby, ale spíše příliš prudký růst burz v regionu v období posledních tří let. Burzám v "našem" regionu přitom dominují firmy, jejichž prosperita je závislá na cenách surovin. Nikoliv ojediněle se objevují hlasy, že růst tohoto typu společností byl v posledních letech příliš prudký. Například Günter Faschang, viceprezident investiční společnosti Vontobel Asset Management na nedávném Fonds Kongressu ve Vídni přirovnal nárůst cen "surovinových" společností k technologické bublině, která splaskla v roce 2000. Domnívá se, že se nejedná o podobnost čistě náhodnou. Jako příklad uvedl firmy ČEZ, MOL nebo čtvrtou největší ruskou ropnou společnost Tatněfť, jejíž cena od začátku roku 1999 do současnosti vzrostla o 4700 procent. Vývoje cen energetických a ropných společností mají až nápadně stejné příznaky. O přehřátí společností východoevropského regionu z oblasti surovin a ropy je Günter Faschang podle časopisu Fond Shop přesvědčen z několika důvodů. Společnosti dosahují rekordních zisků na akcii (ROE), rekordních marží a rekordních hodnot ukazatele P/BV (cena akcie/účetní hodnota akcie). Právě vysoký ROE je vždy jistým doporučením k prodeji společnosti. Ceny tlačí vzhůru i velké investice. Managementy využívají vysokého ROE a reinvestují zisky zpět do firmy. Varováním jsou například i nízké nadvýnosy (spready) u dluhopisů a rekordní přítoky do hedgeových fondů specializujících se právě na surovinové společnosti.

Rozhodne posledních pět dní
Euro 
9.5.2006 | rubrika: Rozhovor | strana: 64 | autor: JAN ŠTĚTKA, JOSEF MICHL

JIŘÍ PAROUBEK
K řadě věcí jsem se dostal pozdě, přiznává premiér a lídr ČSSD

EURO: Vaše výzva k souboji adresovaná předsedovi ODS Mirku Topolánkovi šla do ztracena.
Frekvence diskusí se nezvýšila.
Co s tím budete dělat?

PAROUBEK: Tím by se měl spíše zabývat Mirek Topolánek. O mnou navržené další debaty vyjádřily zájem tři televizní stanice. Chtějí-li někteří voliči mít premiéra, který se bojí, měli by si být vědomi, že to pro post premiéra není zrovna skvělá kvalifikace. Pokud by se pan Topolánek nadále vyhýbal diskusím, budeme mu připomínat mou výzvu.

EURO: I když se Mirek Topolánek, jak vy říkáte, bojí diskusí s vámi, strana, kterou vede, má před vaší stranou náskok ve volebních preferencích.
Čím si to vysvětlujete?

PAROUBEK: Mě průzkumy příliš neznepokojují. Nedávno jsem se díval na poslední průzkum před volbami v roce 2002: ODS měla 23,8 procenta, sociální demokracie 20,8 procenta, čtyřkoalice čtrnáct a komunisté necelých dvanáct. Jak to ve skutečnosti dopadlo, víme. Tím nechci říct, že někde někdo něčím manipuluje, ale rozhodně mě publikované výsledky neznepokojují, protože si myslím, že naše práce se musí projevit.

EURO: Přisuzujete nějaký význam tomu, že v průzkumech srovnávajících vaše osobní předpoklady stát v čele vlády vítězíte nad Mirkem Topolánkem, i když ČSSD za ODS zaostává?

PAROUBEK: Domnívám se, že průzkumy nejsou v korelaci. Na jedné straně jsou tady lidé, kteří jsou podle průzkumů jako politici velmi populární, na druhé straně z týchž průzkumů vyplývá, že popularita jejich strany není vysoká. Takže buď jedno, nebo druhé není pravda. Beru to s rezervou, a když sem tam čtu, že jsem nervózní, tak vás mohu ujistit, že nervózní nejsem.

EURO: Nedávné průzkumy dávaly lidovcům jen čtyři procenta.
Považujete za možné, že by se KDU-ČSL nemusela dostat do sněmovny?

PAROUBEK: Nemyslím si, že se lidovci dostanou přes deset procent, ale jestli budou mít hodně špatný výsledek, bude to někde mezi šesti sedmi procenty. Nepředpokládám, že se svým v zásadě religiózním, konfesijním elektorátem by se dostali pod pět procent. To jenom ukazuje na nesmyslnost metod, které bývají v průzkumech používány. O výsledku voleb rozhodne posledních deset čtrnáct dní. Možná dokonce pět dní.

EURO: Vaši kampaň vede Jaroslav Tvrdík. Jste s ním spokojen?

PAROUBEK: Odevzdává tomu všechno a bere to jako svůj životní projekt. Samozřejmě že s některými věcmi jsem spokojen, s jinými jsem spokojen méně, s některými vůbec ne, ale to je normální. Sám sebe považuji za manažera, neberu věci osobně. Důležité pro mě je, aby člověk dělal to, co od něj chci, a to Jaroslav Tvrdík dělá.

EURO: Takže byste si ho uměl představit jako příštího ministra?
Počítáte s ním po volbách?

PAROUBEK: O tom jsme nikdy nemluvili. On dal najevo, že má zájem o práci v ČSSD před volbami, protože cítí určitý dluh vůči straně.

EURO: Neříkejte, že až mu skončí angažmá ve volební kampani, tak ho jen tak propustíte?

PAROUBEK: Samozřejmě že budu zvažovat, jak ho co nejlépe využít i po volbách. Obávám se ale, že bude mít dost jiných nabídek.

EURO: Strana zelených by podle západoevropských zvyklostí měla být politickým spojencem ČSSD, ale zatím to tak nevypadá. Proč?

PAROUBEK: V současné době situaci analyzuji tak, že je to jakési "béčko" ODS. Mají pravostředový program s určitým ekologickým nátěrem a jsou připraveni jít do koalice s ODS. Každý hlas pro pana Bursíka je hlasem pro pana Topolánka. Možná že se zelení programově tak vybarví, že budou skutečně zelení standardního evropského typu. Ale mohou být i jen přechodnou formací jako kdysi Důchodci za životní jistoty. Až se s nimi lidé seznámí, tak buď upevní svou pozici v politickém systému země, nebo se třeba nedostanou přes pětiprocentní klauzuli. Jedno i druhé je stejně pravděpodobné.

EURO: Volební kampaň začala docela dramaticky. Proč se tolik kriminálních kauz dotýká členů ČSSD?

PAROUBEK: Má to několik důvodů. Tvůrci volební kampaně ODS se trošku inspirovali podmínkami Polska a snaží se proti sociální demokracii vytahovat jednu kauzu za druhou. V Polsku to prakticky znamenalo zničení levice, která lidi, u nichž bylo zřejmé, že mají máslo na hlavě, obhajovala až do doby, kdy vykrváceli. Pak vykrvácela i celá strana. Já tento postup nesdílím. Pokud někdo jenom trochu nasákne pachem korupce, odchází z funkcí i z ČSSD.

EURO: Na květnovém mimořádném sjezdu ČSSD se chcete stát předsedou strany, byť jste loni v červnu tuto ambici odmítl s tím, že se kvůli práci ve vládě "nechcete vázat k nějaké víceméně organizačně-byrokratické funkci". Změnil jste názor?

PAROUBEK: Myslím, že v daném okamžiku volební kampaně je i kvůli povolebnímu vyjednávání nezbytné a praktické, aby lídr volební kampaně byl také šéfem strany. Z řady důvodů je potřeba stranu v posledním období volební kampaně dostatečně programově aktivizovat, takže kandidáti na ministry předloží akční programy svých ministerstev, aby je znali všichni členové sociální demokracie i česká veřejnost.

EURO: Koho byste chtěl mít v novém vedení strany?

PAROUBEK: Nedojde k žádným dramatickým změnám. Jenom by měl být místo mne dovolen jeden místopředseda, předpokládám, že to bude Zdeněk Škromach.

EURO: Připadá vám poctivé, když Petra Buzková ujišťuje, že končí ve vysoké politice, a ČSSD přesto uvažuje, že ji nasadí do senátních voleb?

PAROUBEK: Já jsem nikdy nevěřil, že by Petra Buzková úplně odešla z politiky. Předpokládám, že si pouze dá oddechový čas, což je podle mého názoru potřeba jak pro ni, tak pro ČSSD. Dovedu si v budoucnu představit její využití ve vedení stranických i státních institucí, ale teď by se měla také dozvědět něco o životě. Jestli rok dva bude někde pracovat a bude třeba i senátorkou, bude to pro stranu velký vklad. Měli bychom udělat všechno proto, abychom jí vybrali volební obvod, který by jí seděl a kde by seděla voličům.

EURO: I Stanislav Gross mířil do ústraní, ale náhle se stal šéfem bezpečnostní komise ČSSD. S jakou pozicí pro něj po volbách počítáte?

PAROUBEK: V tuto chvíli to není zralé na nějakou jasnou úvahu. Nedávno jsem ale shodou okolností mluvil s jeho zaměstnavatelem doktorem Eduardem Brunou a musím říct, že on se o pracovním nasazení Stanislava Grosse vyjadřoval v superlativech. Byl jsem z této informace nadšen.

EURO: Jaké varianty povolebních koalic připadají pro ČSSD v úvahu?

PAROUBEK: Preferoval bych variantu menšinové vlády buď sociálnědemokratické, nebo s účastí zelených. Ale zelených, kteří se jasně vyjádří k hlavní aspektům hospodářské politiky. A také k ekologickému programu naší strany. Umím si představit i koalici s lidovou stranou, ale nevím, zda bude možná s ohledem na to, že lidovci se prostřednictvím svého předsedy Miroslava Kalouska dávno rozhodli pro koalici s ODS. Obávám se přitom, že v podobné situaci jsou také zelení.

EURO: Byl byste ochoten jednat s ODS o velké koalici?

PAROUBEK: Velká koalice je skutečně jenom teoretická možnost. Současné vedení ODS podle mě neposkytuje předpoklady pro to, abychom s ním dohodli koalici. Máme příliš rozdílné názory na fungování státu, zejména sociálního státu. Diametrálně odlišné jsou i naše postoje k Evropské unii. Je zkrátka a dobře příliš mnoho otázek, které nás rozdělují.

EURO: A co nějaká dočasná vláda, která by vznikla kvůli změně volebního systému na většinový?

PAROUBEK: Nepovažuji v současné době za užitečné uvažovat o změně volebního systému. Pluralita k této zemi patří a jde o to mít dobré politiky schopné dohodnout se na kompromisu.

EURO: Pokud byste vytvářeli jednobarevnou menšinovou vládu podporovanou KSČM, jaké ústupky nebo kompenzace byste komunistům nabídli?

PAROUBEK: Prakticky žádné. Nyní jim také žádné ústupky neděláme. Nic by se nezměnilo, já se chovám jako předseda menšinové vlády už rok. Sociální demokracie je levicová nebo levostředová strana a z tohoto hlediska jsme pro komunisty menším zlem než koalice pravicových stran. Nejde o to, aby se prosadil komunistický program nebo jeho části, nám jde o to, abychom prosadili sociálnědemokratický program.

EURO: Takže komunisty ve funkcích náměstků na ministerstvech nespatříme?

PAROUBEK: To nepřipadá v úvahu. V kontrolních funkcích samozřejmě ano, ale v těch by byla i nekomunistická opozice - lidovci, ODS.

EURO: Kontrolní funkcí pro KSČM by byl třeba i předseda Poslanecké sněmovny?

PAROUBEK: To si umím těžko představit, ale dá se jednat o obsazení vedení Poslanecké sněmovny stranami, které do ní budou zvoleny. Tak je to i v parlamentních zvyklostech.

EURO: Kdyby ČSSD ve volbách neuspěla nebo pokud by se jí nepodařilo sestavit vládu, dal byste k dispozici funkci šéfa strany, pokud jím budete zvolen?

PAROUBEK: Zcela nepochybně bych požádal širší vedení sociální demokracie o vyjádření důvěry. Udělal bych to s vědomím toho, že jsem před rokem nepřevzal stranu v ideálním stavu. Převzal jsem ji na deseti procentech preferencí, dnes je na šestadvaceti. Vládě tehdy věřilo čtrnáct, dnes pětačtyřicet procent, a já patřím k nejpopulárnějším politikům v této zemi. To je výsledek nějaké práce, za tím nejsou žádné triky. Moje představa o budoucnosti strany je zcela odlišná od toho, jaká je strana teď. Chci, aby se modernizovala, otevřela, aby se odstranilo to, čemu říkám neproduktivní decentralizace. Dnes na úrovni regionů rozhodují skupiny funkcionářů, které mají tendence nepouštět mezi sebe nové talentované lidi. To se musí změnit. Dříve jsem to změnit nemohl, protože jsem personální politiku nedělal, ale tam, kde jsem za poslední rok změny udělal, byly to změny k lepšímu.

EURO: Pokud by ČSSD byla v opozici, zůstal byste v jejím čele?

PAROUBEK: Bylo by zbabělé, abych stranu opouštěl, i když by to pro mě bylo pohodlnější než tvrdě pracovat v opozici.

EURO: Chcete zregulovat lobbismus?

PAROUBEK: Když ne rovnou právní normu, měli bychom mít alespoň určitá pravidla hry v rámci Poslanecké sněmovny, která by řešila tuto záležitost. Ať jsou například lobbisté evidováni, aby bylo jasné, který zájem kdo z nich prosazuje. Na internetu by pak šlo najít pod nějakým číslem a jménem lobbisty jeho specializaci, aby každý věděl, s kým má tu čest. Což samo o sobě není nic pejorativního, myslím, že by to byla čestná hra.

EURO: Navrhujete vysoké porodné, 60, 90 nebo 120 tisíc korun. Nebojíte se, že se v určitých sociálních skupinách stanou děti zdrojem živobytí?

PAROUBEK: Jen pár set dětí se rodí jako čtvrté děti v rámci manželství. Nejsem z toho nijak nervózní. Kromě toho polovina z částky by byla poskytována nikoli v hotovosti, ale v šecích, které by směřovaly k výchově dítěte. Čili k úhradě poplatků za školku, za jesle, ale také za vzdělávání matky nebo rodičů obecně. Fiskálně to zas tak supernáročné není, aby si to nemohl stát dovolit, v třetím roce fungování si novinka vyžádá nějakých šest sedm miliard korun. Přičemž navýšení mateřského příspěvku ze 7600 korun na nějakých deset až jedenáct si vyžádá další tři až čtyři miliardy korun v roce 2010.

EURO: Nemáte strach, že přílišná orientace na automobilový průmysl by se jednou mohla Česku vymstít?

PAROUBEK: Já bych se především zeptal, jestli v tuto chvíli máme na výběr. Jestli si můžeme dovolit odmítnout takového investora, jako je Hyundai nebo Toyota, Peugeot, Citro¨en. Třeba přijetí investice Toyoty znamená určitý psychologický průlom. Zatím u nás vyráběly středně velké japonské firmy, ale teď máme zkušenost, že se o nás zajímají i velké japonské společnosti se světovým jménem. To je, oč nám šlo. Jinak bych chtěl říct, že každá z automobilek v Česku se pohybuje v jiném segmentu trhu: Škoda Auto se zaměřuje na vozidla nižší střední třídy, TPCA jsou levnější malá vozidla pro mladé lidi nebo druhá auta do rodiny, Hyundai tady chce vyrábět automobily off road. A nikdy není krize v automobilovém průmyslu, aby zasáhla odbyt ve všech segmentech. Hyundai pro nás znamená i obrovskou možnost dál akcelerovat růst hrubého domácí produktu. Jsou to pro nás zhruba dvě a půl procenta přírůstku HDP. Mimochodem, vysoké meziroční přírůstky průmyslové výroby v lednu a v únoru jsou do značné míry důsledky kolínské investice.

EURO: U Žatce dosud čeká na využití průmyslová zóna Triangle.
Jednáte s nějakým investorem?

PAROUBEK: Věřím, že ještě do voleb budu schopen oznámit české veřejnosti, že jednáme se seriózním, vynikajícím partnerem. V jakém působí oboru, však zatím nemohu prozradit.

EURO: V programu máte omezení kamionové přepravy. Proč tedy vaši poslanci nedávno naopak prosadili podstatné rozšíření možností kamionů jezdit o víkendech?

PAROUBEK: To byla chyba, zmetek, který se vloudil do rozhodnutí sněmovny. Legislativně to upravíme ještě do voleb.

EURO: Jaký je váš názor na stěhování hlavního nádraží v Brně? Není to preference soukromých zájmů před veřejnými, když se zhorší pohodlí cestujících na železnici?

PAROUBEK: To je těžká věc. Vstupovat dnes do tohoto projektu, který město Brno jistě pečlivě připravovalo, a říct ostře, že je to hloupost, bych se skoro neodvážil. Osobně si myslím, že být na místě vedení města Brna, více bych o tomto projektu uvažoval. Významná část Brňanů má názor, že jsou potřebnější investice než tato. Ale v situaci, kdy se už jedná o evropských penězích, by nebylo vhodné zpochybňovat tento projekt víc, než jsem si já dovolil.

EURO: Stejně jako ODS slibujete lidem nejrůznější přilepšení. Už máte spočítáno, na kolik peněz to celkem přijde?

PAROUBEK: Předpokládáme, že opatření v sociální oblasti, daňové úlevy, valorizace důchodů, zvýšení platů policistům, hasičům a podobně, vyšší výdaje na zdravotnictví, vědu, školství bude možné rozpočtově pokrýt díky průměrnému pětiprocentnímu ročnímu růstu hrubého domácího produktu v příštích čtyřech letech. To znamená zhruba šedesát miliard rozpočtových příjmů navíc.

EURO: Ve vašem volebním programu jsme v pasáži věnované zdravotnictví nenašli slovo reforma. Je to náhoda, nebo preferujete evoluční, parametrické vylaďování?

PAROUBEK: To je dobrý postřeh. Jde nám spíše o permanentní reformy mírného charakteru. Nemyslíme si, že je nutné rozbourat celý systém zdravotnictví, ale spíše ho postupně vylepšovat, dávat do něj více peněz. Náš systém je efektivní. Naši lékaři dosahují výkonů na velmi dobré mezinárodní úrovni. Je ale potřeba si také říct, že například Všeobecná zdravotní pojišťovna v posledních letech vůbec nepracovala s rozpočty, se zdravotně pojistnými plány. Naší snahou bude držet deficity na uzdě a samozřejmě komunikovat se zdravotnickou veřejností. Dnes je situace stabilizovaná. A že jsou nespokojeni lékárníci a zubaři? Jedni chtějí vyšší marži, ale nebudou ji mít tak, jak si představují. Zvýhodníme ovšem drobné lékárny. A zubaři, ti chtějí platby na dřevo. Za vlády sociální demokracie je mít nebudou. Nemyslím si, že je to zrovna skupina občanů, která má morální právo demonstrovat. Kdyby to udělaly zdravotní sestry, pochopil bych to a ještě bych je třeba šel na tu demonstraci pozdravit.

EURO: Nespokojeni jsou ovšem třeba i praktičtí lékaři.

PAROUBEK: Co se soukromých lékařů týká, často mě u takto vzdělaných a inteligentních lidí trápí, že velká část z nich věří, že ČSSD chce znárodňovat zdravotnictví. My jen chceme, aby základní síť lůžkové péče tvořily neziskové nemocnice. Naštěstí společnost trochu obrací v chápání toho, co chce doktor Rath. Možná že mu obyčejní lidé přisuzují až jánošíkovské schopnosti vyřešit všechny problémy, které se ve zdravotnictví za posledních patnáct let objevily. Jsem přesvědčen, že David Rath má chuť, zájem a odvahu je řešit.

EURO: Nicméně nepřiznáte, že řadu zákonů týkajících se zdravotnictví a nejen jeho prosazuje ČSSD narychlo a někdy dost nestandardními způsoby?

PAROUBEK: Určitě, ale já měl na tyto věci jen jeden rok. Na některé zákony se přitom v předchozích letech ani nemáklo. Třeba zákon o deregulaci nájemného nebo zákony o reformě bydlení. Udělali jsme podle mého názoru velmi mnoho, ale máte pravdu - bohužel jsem se dostal k těmto věcem až v posledním roce. Optimální by bylo, kdyby zákon o neziskových nemocnicích byl schválen někdy před třemi lety, ještě předtím, než byly nemocnice předány krajům. Já jsem byl ale někdy na podzim konfrontován s tím, co je menší zlo: prosadit zákony, které budou v určité chvíli kontroverzní, anebo potřebné změny zase odložit. Zákon o neziskových nemocnicích je dnes už méně kontroverzní než před dvěma měsíci, protože strach uměle rozdmýchávaný ODS a částí médií se nepotvrdil. I zákon o deregulaci nájemného mohl negativně ovlivnit část veřejnosti, ale ukazuje se, že to byla cesta správným směrem. Jen jsme jej trošku upravili na základě rozsudku Evropského soudu pro lidská práva, dnes i díky Radku Martínkovi existuje a může celý problém vyřešit během čtyř let. Už teď na něj reaguje trh s realitami.

Foto popis| DUEL. Dosavadní televizní souboje Jiřího Paroubka a Mirka Topolánka vynikly překřikováním, hádkami a těkavostí mezi tématy. Přesto premiér a lídr ČSSD vyzval šéfa ODS k jejich zintenzivnění.
Foto autor| FOTO: ČTK

Foto popis| DIUMVIRÁT. Na rozdíl od Vladimíra Špidly nebo Stanislava Grosse se Jiří Paroubek opřel o bývalého guru ČSSD Miloše Zemana. Na Zemanově chalupě v Novém Veselí na Vysočině si letos 19. února oba politici předvolebně notovali.
Foto popis| JDOU SI PO KRKU? Píše se 24. září 2005, dosavadní šéf České strany sociálně demokratické Stanislav Gross skládá na zasedání Ústředního výkonného výboru strany nečekaně svou funkci, ačkoli to dosud odmítal učinit. Zeman předtím Paroubkovi radil, aby se včas zbavil konkurentů.
Foto autor| FOTO: ČTK, Martin Pinkas

O autorovi| JAN ŠTĚTKA, JOSEF MICHL ( (jan.stetka@euro.cz), josef.michl@euro.cz)

Klíč| Volební preference; senátní volby; Kalousek Miroslav; KDU

Zelená elektřina po ČEZsku
Literární noviny 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: NEELA WINKELMANN-HEYROVSKÁ

V Evropě tvoří trh se zelenou elektřinou alespoň malý segment, na který slyší ekologicky uvědomělí spotřebitelé. V českém podání se energetický monopol ČEZ pouze snaží o marketingový tah pro vylepšení své image. A ve skutečnosti jde daleko spíše o podvod na spotřebiteli.
Podél dálnic stojí už nějaký čas billboardy, tu se zeleným obojživelníkem, tu se zeleným plazem, propagující produkt "Zelená energie" polostátní firmy ČEZ. Před více než půl rokem vydaná tisková zpráva objasňuje spotřebitelům, oč jde: "Zelená energie" je prý elektřina "převážně produkovaná v obnovitelných zdrojích Skupiny ČEZ", přičemž nejdůležitější z nich jsou vodní elektrárny a elektrárny spoluspalující biomasu. Tisková zpráva pokračuje suše informací, že v sítích ČEZu "Zelenou energii" rozlišit, nebo dokonce odfiltrovat nelze, takže zákazník sice zaplatí o deset haléřů za kilowatthodinu více, avšak ČEZ mu bude dodávat stále stejnou elektřinu jako dosud. Ta pochází z třiapadesáti procent z uhlí, ze čtyřiatřiceti procent z jádra, z jednoho procenta z přečerpávacích elektráren a ze dvou procent z velkých vodních elektráren (data za rok 2004).
Desetník placený navíc je podle ČEZu určen na další rozvoj obnovitelných zdrojů. Nový orgán společnosti, takzvaná Rada zelené energie, má prostředky plynoucí z prodeje "Zelené energie" rozdělovat. Komu? Budou "prioritně určeny na vzdělávání, výzkum a osvětu v oblasti obnovitelných zdrojů, případně školám, obcím a neziskovým organizacím na výstavbu obnovitelných zdrojů".
Slovy ČEZu dávají zákazníci koupí "Zelené energie" najevo podporu obnovitelných zdrojů. Generální ředitel ČEZu Martin Roman hovoří o motivování zákazníků k ekologickému přístupu. Spotřebitelé mají mít za své rozhodnutí koupit si od monopolisty dobrovolně ještě dražší elektřinu na oplátku dobrý pocit. Jako zvláštní lákadlo slibuje ČEZ, že za každého takového nového zákazníka vysadí na louce odběratelů stromeček od Skupiny ČEZ. Dojemné.
Celá konstrukce "Zelené energie" je však spíše podvodem na spotřebiteli. Zatímco totiž ČEZ hovoří o vychovávání spotřebitele k ekologii, podstrkuje mu virtuální produkt, který nesplňuje žádné z kritérií ekologické elektřiny, jak je definována a nabízena na trhu v zemích západní Evropy.

Zelená má svá pravidla

Produkt zelená či ekologická elektřina je ve významnějším měřítku rozšířen ve dvanácti zemích světa: v USA, Kanadě, Austrálii, Japonsku, Nizozemí, Německu, Švýcarsku, Rakousku, Velké Británii, Švédsku, Finsku, Irsku. Ve čtyřech dalších evropských zemích, Itálii, Norsku, Belgii a Francii, začíná trh s ekologickou elektřinou vznikat. Tento produkt se od elektřiny vyrobené z jádra, uhlí a ropy odlišuje příznivým vlivem na klima a životní prostředí. Definuje se jako elektřina vyráběná z obnovitelných zdrojů - z větrné či solární energie, z biomasy a bioplynu, z energie vody nebo z geotermálních elektráren. Někdy, například v Německu a Finsku, bývá jako zelená označována rovněž elektřina vyrobená při její kombinované výrobě současně s teplem, a to spalováním plynu, rostlinných olejů nebo dřeva - s odůvodněním, že na rozdíl od konvenčních elektráren s maximální účinností čtyřicet pět procent tu lze dosáhnout účinnosti až devadesáti pěti procent. Naopak se jako zelená v ekologickém smyslu nekvalifikuje elektřina z velkých vodních elektráren s výkonem nad 10 MW - to kvůli dopadům stavby přehrad na krajinu a prostředí. Označí-li dodavatel svou elektřinu jako "zelenou", nemůže tedy nabízet elektřinu z jádra nebo uhlí, dopouštěl by se tím podvodu na spotřebiteli.
Zelená elektřina je dnes o něco dražší - rozdíl oproti ceně elektřiny vyrobené konvenčním způsobem se pohybuje v přepočtu většinou do 1,50 Kč / kWh pro konečného spotřebitele. Je to způsobeno tím, že stále nejsou internalizovány externí náklady výroby energie konvenčním způsobem. I přesto se však mezera mezi klesajícími náklady na výrobu energie z obnovitelných zdrojů a rostoucí cenou energie z ropy, uhlí a uranu zavírá mnohem rychleji, než se očekávalo ještě před pěti lety. Například cena větrné energie se protne s tou konvenční už za několik málo let.
Nicméně rozdíl zůstává a cílovou skupinou pro tento produkt jsou spotřebitelé natolik politicky a ekologicky uvědomělí, že platí pro "dobrou věc" něco navíc. Podíl takových zákazníků je ovšem v mezinárodním měřítku překvapivě malý - pohybuje se v jednotlivých zemích kolem jednoho až dvou procent domácností. Výjimkou s více než dvacetiprocentním podílem zelené elektřiny na trhu je pouze Nizozemí, jehož vláda při liberalizaci trhu koncem devadesátých let prozíravě dala náskok zeleným dodavatelům a zároveň citelně zdanila produkty konvenční energetiky.
Aby nebyl pojem zelená elektřina zneužíván dodavateli pouze pro reklamní účely, vyžaduje dále definice produktu "zelená elektřina", aby alespoň část prodávané elektřiny pocházela z nových elektráren. Záměrem je, aby odběr zelené elektřiny vedl ke zvyšování její výroby. Rozšiřování trhu se zelenou elektřinou tak musí nutně znamenat náhradu fosilních a jaderných elektráren novými elektrárnami šetrnými ke klimatu.

Nabídka pro spotřebitelskou elitu není řešením

Ekologicky smýšlející spotřebitelé tedy zaplatí dobrovolně za zelenou elektřinu o něco více. Ze zásuvky ve zdi jim však proudí směs elektřiny zelené a vyrobené konvenčně. Fyzicky totiž nelze v sítích proud z různých zdrojů oddělit. Jak tedy vlastně prodej zelené elektřiny funguje? Existují v principu dva modely. První spočívá v tom, že spotřebitel přejde ke specializovanému dodavateli, jehož nabídka sestává stoprocentně ze zelené elektřiny. Ten cenu energie navýší o poplatky za použití sítí, které připadnou majitelům sítí. Spotřebitel svou volbou podporuje nového dodavatele, který se zavazuje, že příjmy používá pouze na přímý nákup zelené elektřiny. V důsledku toho narůstají příjmy a podíl na trhu těchto zelených dodavatelů, a zároveň v odpovídající míře ubývá příjmů pro dodavatele elektřiny z uhlí a jádra.
Hezkým příkladem takových zelených dodavatelů jsou společnosti, nabízející elektřinu z ekologických elektráren, které samy vlastní a provozují. V Rakousku například existuje od roku 1999 vzorová společnost Ökostrom AG, kterou vlastní více než tisíc drobných akcionářů a která dodává zelenou elektřinu z vlastních a cizích ekologických zařízení více než sedmi tisícům zákazníků. V Německu je zase od roku 1999 jedním z předních zelených dodavatelů společnost Greenpeace Energy, která funguje jako družstvo drobných společníků a rovněž staví a provozuje vlastní ekologické zdroje. Elektřinu prodává v přepočtu jen o dvanáct haléřů na kWh dráž než její konvenční konkurence a má přibližně 28 tisíc zákazníků.
Druhý model často používají monopolističtí dodavatelé konvenční elektřiny. Spotřebiteli dodávají stejnou elektřinu jako dříve, avšak zdraženou o příplatek; a slibují přitom, že zisky z těchto příplatků použijí na stavbu nových zařízení na ekologickou elektřinu. Má vznikat tedy pomyslné konto, určené na stavbu nových ekologických elektráren. V tomto případě je však nutná velmi přesná kontrola toho, jak dodavatel se získanými prostředky nakládá. Dochází totiž k tomu, že někteří dodavatelé ze "zeleného konta" hradí i náklady na existující elektrárny, z nichž některé jsou dokonce již amortizovány - týká se to například stávajících velkých vodních elektráren. Navíc si spotřebitel musí být vědom toho, že svými platbami za elektřinu pokračuje ve financování a prodlužování životnosti konvenčních uhelných a jaderných elektráren. Vždyť ve prospěch zelené elektřiny bude použit jen onen malý příplatek.
V každém z uvedených případů je pro důvěryhodnost celého systému nezbytným předpokladem existence věrohodného nezávislého certifikačního systému, který pravdivým způsobem informuje spotřebitele o tom, odkud pochází dodavatelova zelená elektřina a jak dodavatel zachází s příjmy z jejího prodeje. Proto v zahraničí pracují akreditační instituce a grémia, jak ze státní, tak z profesní sféry, u kterých si dodavatel může osvědčení o původu zelené elektřiny nechat vystavit a u kterých se spotřebitelé mohou o dodavatelích informovat. V České republice ovšem zůstává spotřebitel odkázán na důvěryhodnost samotného ČEZu.
Trh se zelenou elektřinou, který je svou podstatou založen na uvědomělých spotřebitelích, však naráží na to, že je překvapivě mizivé procento lidí ochotno dobrovolně platit za elektřinu více. A potenciál rozšiřování řad eko-zákazníků pomocí zvýšeného marketingu je omezený. Nemůže tedy a ani nesmí být úkolem tohoto úzkého segmentu spotřebitelů, aby financovali náklady na odklon společnosti od konvenční energetiky k energetice šetrné ke klimatu.
V zemích, kde roste podíl elektřiny z obnovitelných zdrojů na spotřebě, tomu tak není díky velké poptávce po zelené elektřině, nýbrž díky legislativním mechanismům, které podporují její výrobu. Zákony zaručující výrobcům odběr elektřiny za pevné ceny a návratnost investic tam spustily rychlý rozvoj výroby ekologické elektřiny. Mix elektřiny vycházející ze zásuvky ve zdi tímto způsobem obsahuje čím dál tím větší zelený podíl, pro všechny spotřebitele bez rozdílu. Úplný přechod společnosti na zelenou výrobu elektřiny by pak nepochybně dovršila poctivá tržní internalizace externích nákladů, která by citelně zdražila elektřinu vyrobenou konvenčním způsobem.

Mnohonásobný podvod

Problém "Zelené energie" společnosti ČEZ je v tom, že se jedná o nehezký marketingový trik, který má firmě vytvořit zelenou image. Proč jde především o podvod na spotřebiteli?
Jak již bylo řečeno, zásadním předpokladem obchodování se zelenou elektřinou, který požaduje i Evropská unie, je certifikace jejího původu. Doložit původ "Zelené energie" ČEZu ale není možné. Státní energetická inspekce si stěžuje, že nelze jednoznačně kontrolovat spoluspalování biomasy v uhelných elektrárnách. Pro prokazování původu zelené elektřiny chybí zásadní prováděcí vyhláška k zákonu č. 180/2005 Sb. o podpoře výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, který byl schválen před více než rokem. (Evropská komise ostatně již počátkem dubna zahájila proti České republice oficiální právní kroky pro neplnění směrnice týkající se výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů.) "Zelená energie" Skupiny ČEZ pochází podle vlastních slov z vodních elektráren.
Devadesáti devíti procent výkonu vodních elektráren ČEZu představují elektrárny na velkých přehradách, především na vltavské kaskádě, a velké přečerpávací nádrže v horách. Tyto elektrárny jsou již zaplacené a amortizované, některé již od padesátých let minulého století. Spotřebitel tedy přeplácí Slapy, neplatí na stavbu malých vodních elektráren.
Dalším zdrojem, o němž ČEZ mluví, je spoluspalování biomasy. To je zvlášť pikantní. ČEZ totiž neprovozuje a nestaví nové ekologické elektrárny na biomasu. Zato jeho uhelné elektrárny stojí před problémem: životnost většiny z nich dobíhá a ČEZ je chce rekonstru ovat. Začal tedy přihazovat do uhlí těžko kontrolovatelný, malý podíl biomasy, kterou bere drobným odběratelům. Většinový vlastník, stát, mu na to dokonce podle již zmíněného zákona předepsal příplatek - mnohonásobně větší než desetník, a to až do roku 2020. Taková podpora je v evropském měřítku ojedinělá, platí ji samozřejmě všichni spotřebitelé v ceně elektřiny. V "Zelené energii" tedy ČEZ požaduje k této podpoře ještě desetník navíc.
Konečně je také velmi pochybné využití "zeleného desetníku". Na rozdíl od západních energetických koncernů, slibujících fond určený na stavbu ekologických zařízení, bude náš příplatek pravděpodobně spotřebováván nejdříve administrativou nového orgánu společnosti ČEZ, takzvané Rady zelené energie, která má prostředky plynoucí z prodeje "Zelené energie" rozdělovat. Skutečnou stavbu ekologických elektráren pak ČEZ zahrnuje jen na okraji - po odečtení prioritního výzkumu, vzdělání a osvěty půjde neurčitý zbytek "případně školám, obcím a neziskovým organizacím na výstavbu obnovitelných zdrojů". Náhrady konvenční energetiky energetikou zelenou se takto u nás nedočkáme.
Připomeňme ještě, že ani nový produkt ČEZu, ani stát a legislativa nepřispívají k podpoře decentralizovaných ekologických zdrojů. ČEZ se rozhodně nechystá nasmlouvávat zelenou elektřinu od jejích drobných výrobců, naopak je vnímá jako potenciální ohrožení vlastního monopolu. A stát nechává ze zmíněného zákona č. 180/2005 Sb. skutečnou zelenou elektřinu z decentrálních ekologických zdrojů drobných výrobců mizet v síti. Má být totiž použita na krytí ztrát ve vedeních, čímž se nijak neprojeví ve složení elektřiny dodávané konečným spotřebitelům.
Tím je znemožněno, aby si například některý nový zelený dodavatel tento zelený podíl na trhu nasmlouval za účelem jeho dalšího prodeje.
Strategie výroby české "zelené elektřiny" směřuje tedy k dalšímu netransparentnímu, neopodstatněnému zvyšování zisků polostátní firmy, která vydává konvenční elektřinu za zelenou. Stát zároveň ztěžuje vznik potenciální konkurence - decentrálních výrobců a dodavatelů zelené elektřiny - jak to jen jde. Navzdory evropským předpisům. Spotřebitel však má alespoň v něčem svobodu volby. Nenechat se nachytat a podvodný produkt "Zelená energie" prostě odmítnout.

Foto popis| Jízda na vyhlídkové lodi je umocněna prožitkem čisté energie: žádný dým, žádné otřesy nebo hluk, žádný kapající olej nebo unikající pára. Tato loď na hamburském Alsteru je totiž poháněna výlučně energií z obnovitelných zdrojů - především z vlastní fotovoltaické střechy.
Foto autor| Foto Milan Smrž

Foto popis| Obnovitelné zdroje energie otevírají prostor také novému pojetí rozvoje zemědělství. Ať jde o vítr, slunce či biomasu.
Foto autor| Foto Greenpeace/Langrock

O autorovi| Autorka je expertka v oblasti ekologické energetiky.

Svátek marketingu
Literární noviny 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: PETR POSPÍCHAL

O volbách se mluvívá jako o svátku demokracie. Jistěže volební akt je tím lepším, co si s demokracií právem spojujeme, ale sám o sobě by znamenal trochu málo. O jejím osudu se rozhoduje každý den znovu a znovu, někdy po neznatelných krůčcích a jindy v nečekaných dramatech. Jestliže demokratický systém není dobře vypěstován, nemusí být schopen nenadálé zátěžové situace unést. K tomu patří i co nejširší společenská shoda na základních vlastnostech demokratického systému a co největší míra srozumění s volebními pravidly i výsledky.
Je-li jednotlivým politickým stranám dražší soudržnost politického systému více než vlastní vítězství, měly by se především snažit přilákat k volbám ty, kteří váhají, zda k nim vůbec jít. Apel na zvýšení volební účasti nás ale neobklopuje, celkový dojem z volební kampaně naopak spíš může odradit od volební účasti i mnohé z těch, kteří by jinak hlasovali. Obrazovou část volební kampaně obsadily především tváře kandidátů, defilé obličejů dávno známých. Jako sdělení voličům je to pošetilé - potřebuje snad někdo připomenout, jak vypadá Cyril Svoboda, Jiří Paroubek nebo Mirek Topolánek? Obsahová složka kampaně je konfrontační a málo sdělná. Jistě se nehodí publikovat na obřích plakátech celý text volebního programu, ale jestliže nejambicióznější politická strana zredukovala politické a občanské hodnoty na příslib vydatnějšího penězovodu pro všechny skupiny obyvatelstva, měla by umět také stručně naznačit, jakým kouzlem ty peníze hodlá získat. S hodnotami hlubšími a pro naši budoucnost zásadnějšími nás ale nechce obtěžovat v této kampani nikdo.
Současný politický systém se velké části obyvatel jeví jako málo atraktivní a důvěryhodný. Ostatně i vzplanutí obliby Strany zelených je mnohem spíše výrazem hledání věrohodnější politické reprezentace než rostoucí atraktivity ekologických témat. Všeobecná skepse má ale i své širší souvislosti - odkud má občan brát důvěru v politický systém, jestliže v moderní informační společnosti mezi ním a politikem stojí sdělovací prostředky, jejichž cílem je vydělávat peníze? Špatné zprávy o veřejném prostoru jsou ve svém důsledku dobrou zprávou pro majitele sdělovacích prostředků, protože lépe prodávají, a tudíž více vydělávají. A politická elita, ať už je jakákoliv, tak rozhodně není tou partou potměšilých příživníků, za jakou ji vlastně sdělovací prostředky v souhrnu své senzacechtivé strategie vydávají. Markantem krize demokracie tedy paradoxně není tato situace samotná, ale spíše tragické konstatování, že uzavřený kruh, v němž se nalézáme, nenabízí žádné zřetelné perspektivy, které by umožnily atraktivitu a důvěryhodnost politickému systému vrátit.
Marketingová volební kampaň tak vlast ně umožňuje jen redukovanou demo kratickou volbu. Nabízí se tváře, loga, reklamní sdělení, city, vášně, hrozby - hroziti úspěchem volebního soupeře je účinnější než pozitivně informovat o vlastních programových cílech. Výsledkem takové kampaně jistě bude nějaké volební spořádání, vláda s nezbytným parlamentním mandátem a legitimně zvolená Poslanecká sněmovna. A kromě toho také další čtyři roky času na promýšlení souvislostí složitého světa okolo nás. Marketingová redukce demokratického systému jistě nepovede k náhlému konci našich těžce vydobytých politických poměrů. Ale právě vědomí toho, jak obtížně byla demokracie před lety vyvzdorována a vybojována, by mělo vést k ostražitosti, a nikoliv k mávnutí rukou nad tím, že tu opět někdo nechápe realitu současného světa. Nové bitvy nikdy nejsou opakováním bitev dávno vybojovaných, to jen pohodlnost leckterých z nás by si přála, aby hlavním problémem dneška bylo něco jako takzvaný návrat komunismu. Skutečné nebezpečí však přichází tiše, našlapuje v měkkých pantoflích. Jen abychom pak nebyli překvapeni, když nebude přicházet zvenčí!

Byl pobízení a lásky čas
Literární noviny 
9.5.2006 | rubrika: Domov | strana: 2 | autor: ROMAN SIKORA

LIDOVÉ PRÁVO DNES

Skeptikové si už mnuli ruce nad zdárně probíhající obří korupční aférou v daleké Jižní Koreji, kde pan generální firmy Hyundai prý shromažďoval jakési tajné fondy určené k uplácení politiků. Ale nevyšlo jim to. A naše vláda se společně s deníkem Právo a jeho titulní stranou s palcovým titulkem "Stavět se bude" raduje. Třeba nakonec nějaký ten fond unikl pozornosti korejských i českých úřadů a po politicích korejských si i oni přijdou na své. Možná už dokonce přišli. Nemělo by se totiž zapomínat, že investice u Nošovic je dost velká, že se vyplatí už díky skvělým nebo skvělejším investičním pobídkám a že míra korupce v České republice je podle některých organizací srovnatelná s některými středoafrickými zeměmi. Ale ty organizace, naši zemi tak nepříjemně osočující, jsou beztak taky skrz naskrz zkorumpovány, tak co.
Pobídky ovšem byly nejspíš dost velké, když některé lidi u Nošovic pobídly, aby začali nenávidět své sousedy a vyhrožovat těm, kteří se odmítli nechat za úřední cenu připravit o půdu, a politikům, aby promptně prosazovali zákony o vyvlastnění soukromého majetku ve veřejném zájmu. Kdo by nakonec stál o tahanice s majiteli nemovitostí podobné těm u Hranic na Moravě, kde se jedna sobecká žena rozhodla nedat jen tak svou půdu firmě Phillips, která záhy zkrachovala. Možná proto, že málo pobízela. Nebo politici dostatečně nepobízeli Phillips? Kdo by se v tom vyznal.
Lidové noviny oslavily zprávu o stavbě továrny Hyundai také poměrně pompézně. Na titulní straně. Snad k vyvážení triumfu levicové vlády pak samozřejmě musely přidat titulek "Komunisté museli do vyhnanství" s fotografií jiného pana generálního, tentokrát našeho, předlistopadového, Milouše Jakeše. A to proto, že si antikomunisticky ladění občané po patnácti letech náhle uvědomili, že by mohli na Prvního máje vytlačit komunisty z Letné a rezervovat si tuto pláň na úřadech o pár dnů dříve než KSČM. Že jim to ale trvalo, než na to přišli. A že zrovna před volbami. Z Letné se tak o Svátku práce, který vznikl na památku policií postřílených chicagských dělníků, nesly antikomunistické proslovy. Pobízel zde i Kalousek. I jinak nezvěstný Topolánek. A účastníci oslavy Svátku práce byli prý nakonec velmi zklamáni, když s prezidentskou pobídkou nedorazil ani myšlenkově kompaktní Václav Klaus. Možná měl dorazit ještě Miroslav Macek - svého času totiž pobízel ke střílení ostrými do "antiglobalistů" a minulý týden v Lidovkách opět vládu osočil z programové podpory chronických pijavic sociálních dávek. Proč si účastníci antikomunistických oslav Prvního máje vybrali k vytlačení komunistů z Letné právě tento tradiční socialistický a komunistický svátek, když mají k dispozici třeba Den památky obětí komunistického režimu a také volný Den boje za svobodu a demokracii, o tom bych ze zdvořilosti ke Konfederaci politických vězňů, iniciátorovi události, pomlčel. O památce postřílených dělníků bojujících za důstojnější život tam ale nikdo nepromlouval. Alespoň v žádném z deníků se o tom nebylo možné dočíst.
O Prvním máji se vůbec děly po Praze velké přesuny lidu. Mašírovaly si to tudy i zástupy neonacistů pronásledovány zástupy jejich odpůrců. A policistou byla zmlácena Kateřina Jacques. To je vlastně hlavní mediální kauza minulého týdne. A není k tomu co dodat. Ženy a matky se prostě nebijí. Jen některá antiteroristická komanda mají v popisu práce pravidlo: "Střílejte nejdřív na ženy!" To proto, že vyskytnou-li se v terčové teroristické skupince ženy, je jejich chování mnohem méně předvídatelné. Ale to snad nebyl ten případ. Ještěže se Kateřina Jacques záhy po této události objevila na billboardech po boku předsedy Strany zelených. To už jsem byl zase doma. A patřičně pobídnut.

Bití na policii? Stovky kauz
Nedělní svět 
7.5.2006 | rubrika: Události | strana: 3 | autor: Jan Mates

PRAHA - Selhání jednotlivce, přechodné pominutí mysli - takto vysvětlovali ministr vnitra František Bublan a premiér Jiří Paroubek zmlácení ředitelky sekce lidských práv Úřadu vlády a kandidátky Strany zelených Kateřiny Jacques policistou Tomášem Čermákem. Hrubost, nadávky, ponižování a bití spoutaných lidí však nejsou u policie ničím výjimečným.
Dva příklady za všechny: koncem roku 2003 zastavila policejní hlídka 52letého Vlastimila Sklenáka z Bílovce u Opavy, protože při jízdě na kole vedl psa. Neměl u sebe doklady, a tak jej chtěli předvést na stanici. Muž se nebránil, ale trval na tom, že se nejdřív někdo musí postarat o psa a o kolo. Za to si vysloužil zbití obuškem, po němž měl v moči krev a po těle tři týdny modřiny. Ještě drsněji zacházeli policisté z Brna s 42letým Ladislavem Opatrným. Když jednoho večera nezastavil na pokyn hlídky auto, zablokovali mu policisté cestu, vytáhli ho ven a odvezli na stanici, kde ho brutálně ztloukli: "I když jsem byl spoutaný, dva mě drželi a třetí mě bil pěstmi do břicha. Nato mě strhli k zemi, jeden na mně klečel a další dva mě kopali do hlavy. Na otázku, jestli se cítí jako chlapi, jeden z nich odpověděl, že můžu být rád, že mě nezastřelili," popsal událost poškozený. Násilí ovšem nezakoušejí jen pachatelé přestupků, ale i lidé, kteří sami přišli na policii hledat pomoc. Policistům se prostě někdy nechce pracovat, a tak člověka hrubě odmítnou. Když se ohradí, ještě ho zbijí.
Pražský advokát Václav Vlk, který oběti policejní zvůle často zastupuje, počítá tyto kauzy na stovky. "Násilí se děje ve formě urážek: šmejde, hajzle, lumpe, případně klepnutí přes prsty, políčků, připoutávání na mnoho hodin k mřížím. Lidé byli zmláceni, když pokojně demonstrovali, i spoutáni na služebnách. Byl i případ člověka umláceného k smrti. Stát se ale zásadně neomlouvá," popisuje Vlk. Policistům se podle něho vina obtížně dokazuje, protože se obvykle navzájem kryjí. Lidem, kteří byli zbiti ve skrytu policejní služebny, advokát doporučuje trvat na tom, aby tato skutečnost byla součástí zápisu. "Nesmíte se nechat zastrašit výhrůžkami, že vás zavřou, až zčernáte, jestli nepodepíšete, že se nic nestalo. Trvejte na tom, aby bylo zaznamenáno, že vás bili."
Ihned po propuštění je třeba zajít k lékaři a nechat si podrobně zdokumentovat veškerá zranění. "Medicína je schopna jednoduše prokázat, zda mechanismus zranění je skutečně takový, jak ho poškozený popisuje. K lékaři je ale nutné jít hned, protože policisti dobře vědí, jak udeřit. Drobné hematomy mizí velmi rychle," říká. Současně by měl napadený zavolat advokáta, který mu poskytne právní pomoc, a vzápětí se obrátit buď na odbor kontroly a stížností policie, na Inspekci ministra vnitra, nebo přímo na státního zástupce.
I když se však podaří dokázat, že se policisté chovali v rozporu se zákonem, málokdy se dočkají adekvátního trestu. "Mám případ, kdy policista na demonstraci přišel k člověku, který pokojně seděl, a zlomil o něj dřevěnou tyč. Byl kázeňsky potrestán důtkou. Kdyby tohle udělal normální člověk policistovi, tak ho zavřou," říká advokát. Trestnímu stíhání ušli i čtyři policisté, kteří loni v červenci při technopárty CzechTek v Mlýnci na Tachovsku zkopali mladíka ležícího na zemi a tloukli do něj tonfou. Inspekce dospěla k závěru, že zákrok, jehož televizní záběry pobouřily veřejnost, byl v souladu se zákonem. S tímto verdiktem se ztotožnila i dozorující státní zástupkyně.
Kauza Kateřiny Jacques znovu rozvířila diskusi o tom, jak by měla fungovat kontrola policie. Trestné činy strážců zákona nyní může vyšetřovat jedině Inspekce ministra vnitra, kterou tvoří zase policisté. "To je systémová chyba. V každé civilizované zemi to dělá nějaká zvláštní složka, která je od policie oddělená," podotýká Vlk. K tomuto názoru se začínají přiklánět i politici, nejčastěji padají návrhy, aby vznikl vyšetřovací orgán pod ministerstvem spravedlnosti.

Foto popis| ODSOUZENÁ MLÁTIČKA. Za to, že surově zbil cyklistu a pak jej pokáleného a bez lékařského ošetření několik hodin vyslýchal, dostal Václav Filipec osmnáctiměsíční podmínku. Od policie včas odešel, takže získal tučné odstupné a doživotní rentu. Dnes podniká.
Foto autor| Foto Robert Sedmík

Já do vlády? Klidně
Nedělní svět 
7.5.2006 | rubrika: Události | strana: 4 | autor: Jan Mates

S MIROSLAVEM KALOUSKEM o víře, gayích a kouření

Nejsme tu jen pro věřící ani nejsme napojeni na žádnou církev, zdůrazňuje předseda KDU-ČSL. O svém vztahu k Bohu říká, že je intimnější než vztah se ženou.

* Vzhlížíte k volbám s obavami?

Vzhlížíme k nim s optimismem. Musíme mít nějakou vysokou metu. Zatím nikdy v historii jsme nedosáhli dvouciferného zisku. V těchto volbách bychom tuto hranici prolomit měli.

* Když ne, budete dál předsedou?

Předseda strany nese největší díl odpovědnosti za úspěch i neúspěch a této odpovědnosti dostojím. Vžádném případě ale neočekávejte klukovská gesta. Pokud se ptáte, zda bych rezignoval druhý den poté, co bychom dostali 9,5 procenta, tak odpovídám, že samozřejmě ne.

* KDU-ČSL označují politologové za stranu se silným voličským jádrem, a to zejména mezi staršími, věřícími lidmi. Budou pro vás nadcházející volby testem toho, jak tvrdé to jádro skutečně je?

Toto je klišé. Málokterá strana má tak vyrovnané voličské jádro napříč věkovými i vzdělanostními skupinami jako KDU-ČSL. Snažíme se být stranou pro pracovité a přemýšlivé lidi bez ohledu na to, zda jsou věřící nebo nevěřící.

* Proč by vás měli volit mladí lidé, kteří mívají liberální přístup k otázkám antikoncepce, interrupce či registrovaného partnerství?

My jim nabízíme realistickou politickou variantu. Podpora rodin s dětmi je prioritou, která se prolíná všemi kapitolami našeho programu. To je velmi atraktivní nabídka zejména pro mladé lidi, mladé rodiny. Nedomnívám se, že všichni mladí lidé by měli odmítavé stanovisko k otázce ochrany života. My vždycky povedeme zápas o nenarozený život. Nepoužijeme v něm ale trestního zákoníku.

* Vaše kampaň je letos nevýrazná, ČSSD a ODS jsou mnohem patrnější. Kdy přijdete s něčím, čeho by si voliči všimli?

Pokud mluvíte o negativní kampani a polohysterických výkřicích, tak toho se od nás nedočkáte. Děláme především kontaktní kampaň. Upozorňovat na sebe za každou cenu není náš styl. Dnes a denně se setkávat s lidmi a vysvětlovat jim reálnost a výhodnost našich řešení je daleko pozitivnější.

* Stáhnete po volbách z vlivných pozic lidi typu poslance Karase, jehož názory jako "homosexuálové by se měli léčit" se staly symbolem lidoveckých postojů?

To je nepravdivá nálepka. Vysloví-li pan poslanec Karas tento názor, v žádném případě se nejedná o pozici KDU-ČSL. Při diskusi o zákonu o registrovaném partnerství jsme vůbec nemluvili o našem postoji k homosexualitě. Homosexuála si vážím stejně jako heterosexuála. Mezi homosexuály mám několik přátel. Naše argumentace se však opírala o výlučnost postavení rodiny ve společnosti a přesvědčení, že jen jeden typ soužití - manželství - by měl požívat zvláštní ochranu.

* Bude-li KDU-ČSL po volbách ve vládě, vstoupíte do ní i vy osobně? Čeho byste chtěl být ministrem?

Bývá zvykem, že se předseda strany stává členem vlády. Podaří-li se sestavit programovou koalici, jejíž bychom byli součástí, jsem logicky připraven vstoupit do vlády. Rozdělení resortů, to je vždycky až poslední věc.

* Neříkejte, že nepočítáte, jak by mohla vypadat koalice při tom a tom složení sněmovny. Kdyby se tam zelení nedostali, je velmi pravděpodobné, že by levice měla dost křesel na tichou koalici.

Jestli usuzujete z průzkumů preferencí, které se značně rozcházejí, tak jsou vaše spekulace na vodě. Budou-li zelení ve sněmovně, pak to bude mít Martin Bursík velmi těžké, protože celá řada otázek a rozhodnutí o směřování Česka je u Strany zelených naprosto nepředvídatelná i pro ně samé.

* Je stále pravda, že vaše strana má nejblíže k římskokatolické církvi?

Propadám trochu zoufalství, když slyším tuto otázku. Jsme stranou bytostně nekonfesní, což znamená nebýt navázán na žádnou církev. Samozřejmě, že církve vnímáme jako nesmírně důležitou součást občanské společnosti. Jejich funkci ve společnosti pokládáme za zcela nezastupitelnou. Ale nejsme navázáni na žádnou křesťanskou církev.

* Vy osobně jste praktikujícím katolíkem?

Tato otázka není v naší straně nijak frekventovaná. Dokonce bych se nezeptal nikoho ze svých spolupracovníků, ke které patří církvi a zda praktikuje nebo ne. Ptáte-li se mě, jsem křtěný a biřmovaný římský katolík. Není ale podmínkou pro funkci v KDU-ČSL být praktikujícím křesťanem. Navštěvuji bohoslužby, jinak je ale vztah mezi člověkem a Bohem pro mě podstatně intimnější než vztah mezi mužem a ženou.

* Nemyslíte, že právě viditelné a veřejně deklarované spojení s církví je to, co od vás vaši tradiční voliči očekávají?

Ne, nemyslím. To je naprosté klišé. Jiná práce přísluší politické straně, jiná zase jednotlivým elementům občanské společnosti, mezi které patří i církve.

* Před rokem a čtyřmi měsíci jste chodil po sněmovně a "bouchal hlavou o zeď " z chuti na cigaretu. Vydržel jste nekouřit?

Vydržel jsem nekouřit cigarety, občas si dám doutníček.

* Také jste se tehdy rozhodl skoro abstinovat. I to stále platí?

To v zásadě platí pořád.

***

VOLBY 2006 ZBÝVAJÍ TÝDNY 4

***

POSLEDNÍ PREFERENCE

(prognóza výsledků voleb do sněmovny, která kromě preferencí zohledňuje také ochotu jít volit; údaje jsou v procentech)
ZDROJ: Factum Invenio (průzkum z 20. - 24. dubna; 954 respondentů)

30,6 ODS

26,4 ČSSD

18,1 KSČM

11,8 ČSL

7,8 Strana zelených

1,4 Nezávislí

1,1 NezDem Železný

0,9 USDEU

0,8 SNKED

1,3 ostatní

Po ty mand ve sn movně

KSČM (38)

ČSSD (56)

SZ (16)

KDU-ČSL (25)

ODS (65)

VOLEBNÍ ÚČAST 53,2 PROCENTA hranice pro vstup do sněmovny

Foto popis| DRŽÍ SI PALCE. Dvouciferný výsledek bude, věří.
Foto autor| Foto Lucie Pařízková

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Ukažte mi ten výrobek
Respekt 
9.5.2006 | rubrika: Komentáře | strana: 3 | autor: Petr Fischer

Sázka na předvolební marketink se může vymstít

Komunisté zpívají Internacionálu, ODS varuje před spojením demokratické a komunistické levice, "zelenou" Kateřinu Jacques mlátí policista, premiér Paroubek přednáší v rozhlase Máchův Máj a vyráží s Gerhardem Schröderem na Říp. Je prvního května, start horké předvolební kampaně.
Už předchozí týdny naznačily, že letošní kampaň bude hodně nervózní, vypjatá. Potvrdilo to premiérovo zneužití násilného útoku na komunistu Jiřího Dolejše k politickému boji proti ODS. Novým agresivním prvkem je i parodování volebních billboardů s modrou šipkou, které udělala ČSSD. Občanští demokraté ale předtím billboardově útočili hned několikrát a také dost nevybíravě. Není rovněž pravda, že v cizině se nic podobného nedělá, jak naznačovalo vedení ODS. Například v Británii bylo mnoho billboardů (ovšem podepsaných), v nichž labouristé parodovali heslo konzervativců Are you thinking what we are thinking? (Myslíte si totéž, co my?) například na Are you drinking what we are drinking? (Pijete, co my?) a nikoho to nepohoršovalo. (Byť nutno říci, že co do jemnosti a vtipu je ČSSD proti labouristům asi to, co Krampol proti Woodymu Allenovi.)
Nervozita se zkrátka stupňuje, není se čemu divit. Hraje se o hodně. Premiér a lídr sociální demokracie potřebuje potvrdit svou dějinnou roli a zařadit se po bok Miloše Zemana, který vyzvedl sociální demokraty z popela. Třetí vítězství ČSSD v řadě si ale nemůže dovolit ODS. Pro její současné vedení by to byl smrtící úder. I proto tak pečlivě vážili, s čím do volební kampaně vyrazí.

Kupte si Tlustého

Nakonec zvítězil britský model, který Mirek Topolánek delší dobu pečlivě studuje a také se jím inspiruje. Občanští demokraté na chvíli odhodili starou ideologii a podobně jako Blairovi labouristé nebo Cameronovi konzervativci udělali krok do politického středu (Topolánkova návštěva u Blaira nebyla jen potvrzením, že ODS je respektovaná evropská strana, měla ukázat i to, že Blair je v některých věcech pro ODS inspirací - třeba v oblasti školství nebo uvolňování pracovního trhu).
Ke kroku do středu Topolánkovi pomohly marketinkové výzkumy, v nichž ODS zjistila, že by mohla mít šanci i mezi socioekonomickými skupinami, které by podle politologických předsudků měly volit levici. Stačilo málo: přestat být po klausovsku ostentativně ideologický, nemluvit únavně dokola o výjimečné a jedinečné pravicovosti a podobných nezáživnostech a zaměřit se na praktické věci a konkrétní sliby, včetně těch sociálních.
A tak se zrodila akce ODS Plus: inzertní a billboardová kampaň, v níž Topolánkova strana slibuje konkrétní finanční bonusy podle typu zaměstnání a velikosti rodiny. Čísla se dobře pamatují a každý ví, na čem je. Háček je v tom, že ODS nebude sama ve vládě a její plány nebudou nikdy fungovat tak, jak to vypočítal stínový ministr financí Vlastimil Tlustý a jeho poradci. Má tedy potom smysl vůbec něco slibovat, když je dopředu jasné, že jde o nerealizovatelné sliby? Kampaň je dnes v Česku čistý marketink. Politické strany ale jako by zapomněly na pravidlo správné reklamy, které říká, že za vším divadlem nakonec musí být vidět výrobek. Voliči tak mohou mít stále silnější pocit, že česká politická reklama sází jen na efekt a je v podstatě víceméně vědomě klamavá.

Bez ideologie

Na marketink vsadil i Jiří Paroubek. ČSSD se už dlouhé měsíce radí s americkými specialisty na politický marketink a výzkum trhu z firmy Penn, Schoen and Berland (PSB), která pomohla vyhrát volby Tonymu Blairovi. Je to jediné opravdu silné spojení s britskou sociální demokracií, i když by ČSSD ráda některé středové voliče přesvědčila o daleko silnějších kontaktech se stranou britského premiéra. Paroubek sliboval, že před volbami připraví program v "blairistickém stylu", z britské třetí cesty se do něj nakonec dostaly jen obecné sliby o společnosti vzdělání, konkrétní závazky k voličům zůstaly tradičně sociální a veskrze finanční. Zvyšování mezd, přídavků na děti, růst důchodů, příspěvek na počítač.
Sliby sociálních demokratů by v případě sestavení levicové koalice byly splnitelné, problém je v tom, že by výrazným způsobem zatížily státní kasu. A to v době, kdy se Česká republika bude přibližovat k přijetí eura. I ČSSD tedy musí vědět, že její velké sliby porodného a příspěvků na děti nejsou splnitelné, bude od nich muset upustit a hodně se mírnit, přesto je dál drží jako dobrý marketinkový nástroj na zvládnutí "voličského trhu".
Je to tedy poprvé, co se hlavní střet mezi ODS a ČSSD neodehrává na poli ideologie. Tentokrát se nestřetávají nesmiřitelní nepřátelé, nýbrž dva různé marketinkové týmy a jejich rétorické strategie. Nic na tom nezmění ani varování ODS před koalicí ČSSD a KSČM a antikomunistická mobilizace lidovců. Strach z nástupu komunistů sám o sobě volby nikomu nevyhraje, na to jsou voliči až příliš ukolébáni relativně slušným ekonomickým blahobytem.
Protestních antikomunistických hlasů nebude tolik, zato by mohly rozhodnout protestní hlasy nespokojených voličů, kritizujících posledních osm let vlády ČSSD, ale i těch, kteří nemají rádi celou starou garnituru politiků, ovládajících špičky všech hlavních stran. Je štěstí, že tyto hlasy nesbírají extremisté, ale umírněná Strana zelených, která se díky tomu pořád suverénně pohybuje nad pětiprocentní hranicí vstupu do parlamentu. Nástup zelených ale prověří až volební kampaň, kde nezkušený soubor nesourodých nových politiků může pohořet.

Hlasivky a gesta

Letošní kampaň proti předchozím létům nabízí nejkonkrétnější sliby, i když se o možnosti jejich naplnění, jak bylo řečeno, dá předem úspěšně pochybovat. Ani jeden z velkých politických soupeřů bohužel nebere v úvahu, že právě předimenzované nesplnitelné sliby a nemožnost fakticky kontrolovat jejich plnění, patří podle sociologických průzkumů k hlavním důvodům, proč se lidé nezajímají o politiku. Skládání politických účtů, které je hlavním demokratickým nástrojem, jak kontrolovat zvolené politiky, není v Česku oblíbená disciplína. Sliby se relativizují, drolí nebo prostě zapomínají, bohužel na obou stranách, mezi voliči i politiky. Výsledkem je lhostejnost a nízká volební účast.
Prezident Václav Klaus, který si už všiml marketinkového úkroku ODS a také to kritizuje jako další projev postdemokracie, nabízí lék - návrat k ideologiím, jasné hodnotové rozdělení bitevního pole. Už dvakrát to ale nevyšlo, navíc být zásadově ideologický v době, kdy soupeři prosazují politický pragmatismus, dost dobře nelze. Stačí se podívat na problém daní, kde se pravá od levé opravdu jen těžko odlišuje - pro nižší daně jsou skoro všechny strany, liší se jen málo přehlednými detaily.
V letošní volební kampani tak půjde mnohem více o přesvědčivost a pocit důvěry. A také o to, jak moc je česká veřejnost unavena z osmileté vlády sociální demokracie. Skvělé billboardy už tuhle válku nevyhrají. Rozhodnou hlasivky, gesta, tváře a činy živých lidí.

O autorovi| Petr Fischer, Autor je redaktorem Hospodářských novin.

Šedí panteři ve vládě
Respekt 
9.5.2006 | rubrika: Svět kolem/ O kom se mluví | strana: 12

Levičáci, pravičáci, klerikálové, extremisté nejrůznějšího ražení - tyto směry už okusily moc leckde ve světě. Cestu Zelených k vládě ukázalo v roce 1998 Německo. Ale vládní účast důchodců, šedých panterů, jak si v zárodcích svého politického hnutí sami hrdě říkali, to je novinka. Prioritou se může pochlubit Izrael, kde ve čtvrtek koalice dostala posvěcení. Má to svou logiku. Hlavní ideu voleb, stažení z většiny Západního břehu Jordánu, prosadil již loni Ariel Šaron. Voliči si tak mohli dopřát luxus menšího zájmu o bezpečnost s tím, že je o ní už rozhodnuto. Výsledek se dostavil: "Ohromující síla strany důchodců, slibné pozice sefardského Šasu i labouristů, to vše dokládá touhu Izraelců ukončit přehlížení seniorů, sociálně slabých, nezaměstnaných, matek samoživitelek, velkých rodin, nemocných, postižených, umírajících," napsal hned po volbách Bradley Burston, bloger listu Ha'arec. Ukázalo se, že tento typ žurnalisty dokáže vycítit realitu mnohdy lépe než ctitel sofistikovaných analýz. Nová vláda je totiž složena z vítězné Kadimy (za stažení), labouristů (za sociálně slabé), Šasu (za velké rodiny ultraortodoxních) a důchodců. Strana Gil (Věk) získala 7 mandátů z celkem 120 natolik nečekaně, že ještě den po volbách měla na webovém přehledu jmenovitě obsazeno pouze 6 míst. Izraelskou zkušenost ovšem nelze zobecňovat. Koneckonců lídrem strany Gil je Refael (Rafi) Ejtan (79), bývalý důstojník Mosadu a muž, který v roce 1960 řídil tým lovící Adolfa Eichmanna. Nelze se ubránit dojmu, že pro voliče i koaliční partnery je to atraktivnější spojenec než svého času bývalý důstojník Československé lidové armády Eduard Kremlička, proslulý tím, že po prohrané sázce pozřel brouka potemníka.

Foto popis| Raji Ejtan uspěl s Eichmannem i u voličů.
Foto autor| FOTO PROFIMEDIA. CZ

Chybí tu liberální strana
Respekt 
9.5.2006 | rubrika: Civilizace | strana: 18 | autor: Ivo Možný

VĚDCI O VOLBÁCH

Za ekonomickou prosperitu vděčíme hodně tomu, že jsme se otevřeli zahraničním investicím. Cizí firmy, které tu zakládají své podniky, přenášejí do našeho prostředí svoji podnikovou kulturu. Suverenita domácích podnikových mravů, nastolených půl stoletím direktivního hospodaření, se rozkládá. Je to povzbuzující nikoli především proto, že cizí podniky tu platí daně a dávají lidem práci, ale právě pro ten přenos kulturního kapitálu. Až investoři dříve či později zase zvednou kotvy a poputují dál za levnou pracovní silou (anebo zkolabují, když se benzin dostane přes 100 Kč za litr a pojem lidového vozu ztratí smysl), zůstanou tu po nich už jednou prosazené normy vnitropodnikového i mezipodnikového chování. A lidé, na kterých ta zkušenost bude nadosmrti poznat, jako se dal poznat baťovec ještě třicet let poté, co ze Zlína zbyl Gottwaldov.
Největší obavou českého euroskeptika je obava ze ztráty naší národní suverenity. Když říká naší, myslí samozřejmě suverenitu lidí, jako je on, tedy těch, kteří žijí z politiky. Pro nás ostatní je právě ztráta této národní suverenity určitou nadějí. Suverenita domácích politických mravů, zakořeněných v půlstoleté vládě stranických sekretariátů, představuje pro českou společnost žentour na krku. Politika se stala cestou k úspěchu pro lidi, kteří nemají dost tvořivých schopností k prosazení v oblastech, kde je výkon kontrolován výsledkem. Došlo k tomu už nejmíň před půl stoletím; v posledních patnácti letech byla navíc některými lidmi politika objevena jako snadná cesta ke zbohatnutí. Zůstalo jim ovšem staré přesvědčení, že jsou lidmi zvláštního ražení: zákony dělají pro druhé, pro ně platí poslanecká imunita. Chovají se, jako by spravovali stát, ačkoli jim do správy státu nic není, jsou zákonodárci. Píšou soudcům a občas si některý myslí, že může vyhodit i ředitele nemocnice. A hrabou, hrabou od trapně malých částek: neplatí v tramvaji a pijí becherovku v poslanecké restauraci za krámskou cenu. Některé ty částky jsou ovšem větší než malé, to pak hledají, kam ty melouny schovat, až v nitru černé Afriky.
Jak vidno, sdílím obecné znechucení z politiky. Není koho volit. Z toho pocitu vytěží nejspíš zelení, ale to si nepomůžeme. Zelení tkví v politické kultuře minulosti svým ideologizováním praktických problémů, jemuž brzy nebude cizí osobní prospěchářství.
Chybí mi tu důvěryhodná liberální strana. Na tu si budeme muset počkat snad až s novou generací voličů. Tyto volby - nevím. Jít volit považuji za absolutní imperativ, ale asi k nim půjdu se smutným vědomím, že demokracie nespočívá v tom, že jdeme svobodně k volbám, ale v jistotě, že za čtyři roky budou další.

Foto popis| I. Možný: Není koho volit.
Foto autor| FOTO GÜNTER BARTOŠ

O autorovi| Ivo Možný, Autor je sociolog, přednáší na Masarykově univerzitě v Brně.

Volební propojení boardů a webů: ČSSD vede, Zelení na chvostu
Strategie 
9.5.2006 | rubrika: Marketingová komunikace - Politická reklama na billboardech a webech | strana: 22

Zatímco venkovní reklama komunikuje zásadní myšlenky kampaní, tváře lídrů a naznačuje rétoriku strany, webové prezentace slouží k detailnějšímu představení politického programu a hlavně prozradí mnohé o schopnostech lidí ve straně pracovat koncepčně a využít médií ve svůj prospěch.

Následující materiál využívá Studii webů politických stran od společnosti Dobrý web.

OUTDOOR REKLAMA A JEJÍ PROPOJENÍ S INTERNETEM

Politické strany nejčastěji používají outdoor reklamu k propagaci svých lídrů a jednotlivých částí programu. Na billboardech a plakátech není místo na podrobné info z volebních programů, oproti tomu na webu by všechny informace uvedené být měly. Z tohoto důvodu je důležité propojení propagačních materiálů s webem politické strany, aby si volič mohl snadno a rychle dohledat a doplnit dodatečné informace. Právě proto by na těchto reklamních nosičích měla být uvedena adresa webu (případně dalších komunikačních kanálů, jako je telefonická infolinka nebo e-mail), kde volič může podrobnější informace získat.

ČSSD

V první vlně volební kampaně ČSSD nasadila billboardy s tvářemi premiéra Jiřího Paroubka a lídrů jednotlivých krajů. Přestože billboardy neobsahovaly žádná předvolební hesla ani programová prohlášení, kladně lze hodnotit uvedení adresy webu ČSSD (i když vzhledem ke vzniku samostatné stránky www.volbycr.cz věnované výhradně volbám do PS ČR by bylo logické uvést spíše tuto adresu).
V druhé vlně byla spuštěna kampaň "ODS Mínus", kterou mnoho občanů a voličů zpočátku mylně považovalo za agresivnější formu kampaně konkurenční ODS. Tato druhá část kampaně se na samotném webu ČSSD nijak neodráží.
Interstitial použitý před vstupem na samotný web ČSSD konvenuje s reklamou použitou v první vlně volební kampaně. Bohužel neobsahuje jasně označené odkazy, takže návštěvník webu nebo volič hledající informace o volbách má v zásadě dvě možnosti kam postoupit.

WWW. CSSD. CZ

První možností je vlastní web ČSSD (www.cssd.cz), který už na titulní straně využívá grafické prvky související s první vlnou kampaně. Poměrně intuitivně uživatele navádí do kategorie obsahující dokumenty související se samotnými volbami. Zde se ovšem může volič ve své cestě po webu poměrně lehce ztratit. Stránce vévodící grafický prvek (plakát "Jistoty a prosperita") je pouhým obrázkem a zastiňuje už tak dost nevýrazný odkaz na samotné "Volební stránky ČSSD" (problém nedostatečné použitelnosti webu). Ohledně propojení s ostatními používanými reklamními prvky lze konstatovat, že na tomto webu volič hledající doplnění informací z venkovní reklamy dojde jistého zklamání. Sekce obsahující dokumenty související s volbami kromě volebního programu a grafické obdoby plakátů a reklamních inzerátů s hesly bez doplňujících nebo jinam odkazujících informací, nenabízí vůbec nic.
Web ČSSD svým nevhodně zvoleným rozvržením jednotlivých prvků nenavede uživatele na samotné "Volební stránky ČSSD".

WWW. VOLBYCR. CZ

Možností druhou jsou "Volební stránky ČSSD" na adrese www.volbycr.cz, které už využívají grafických prvků z obou vln kampaně (oranžové "Jistoty a prosperita" i modré "ODS Mínus").
Navigace a celkové uspořádání stránky návštěvníka bez problémů vede k informacím, které doplňují jasným, přehledným a srozumitelným způsobem nejen první vlnu kampaně ("Jistoty a prosperita"), ale i antikampaň "ODS Mínus" přímo z hlavní stránky webu nepřehlédnutelným odkazem "ODS Mínus".
I přesto, že první vlna reklamní kampaně neobsahovala žádné programové prohlášení ani předvolební heslo nebo slib, se dá konstatovat, že i zbytek webu velmi přehledně odkazuje na další možná témata související s nadcházejícími volbami (Volební produkty, Volební program, Naši kandidáti).
Volební stránky ČSSD velmi vhodně doplňují další komunikační kanály a reklamní kampaň.
Celkově je možno konstatovat, že tato prezentace je mnohem přehlednější a propracovanější než sekce věnující se volbám na samotném webu strany. Je proto zásadní chybou, že ČSSD tento web neinzeruje ve svých propagačních materiálech nebo že nevyužívá potenciálu titulní strany svého vlastního webu, případně interstitialu použitého ještě před ní.

KDU-ČSL

Billboardy KDU-ČSL neobsahují odkazy na webové stránky a na webu strany není kromě jejich grafické podoby (letáky a brožury ke stažení) k dohledání žádná návazná informace, která by prezentovaná hesla jakýmkoli způsobem rozvedla, případně ukázala konkrétní kroky, které KDU-ČSL svým voličům nabízí.
Stránky samotné kromě volebního programu a nepříliš přehledně uspořádaného seznamu Hlavní předvolební heslo "Máme řešení" na webu

jednotlivých kandidátů ostatně žádné informace navíc nepřinášejí.
Jako druhý, poměrně výrazný prvek kampaně je možno považovat přejmenování vlaku R757 a R758 na "Klidnou sílu". Bohužel ani zde nebyl využit potenciál propojení tohoto reklamního kanálu s webem a ten tak kromě online reportáží a tiskových zpráv z jízdy vlakem neobsahuje žádnou další návaznost.

KSČM

Billboardy KSČM správně odkazují voliče na webové stránky, z jejichž titulní strany se intuitivně dostanou až do sekce věnované přímo volbám.
Jistým problémem může být úvodní stránka sekce Volby (volby.kscm.cz), která v prohlížeči Opera vypadá odlišně od běžných prohlížečů (Internet Explorer, Firefox) a neobsahuje žádný text. Uživatel se může cítit být dezorientován a stránku opustit s pocitem, že nenašel, co hledal.
Návštěvník webu KSČM používající prohlížeč Opera může být dezorientován nepřítomností obsahu na hlavní stránce sekce věnující se volbám.
V souvislosti s provázáním jednotlivých komunikačních kanálů je ovšem kritickým nedostatkem nevyužití hlavního hesla celé volební kampaně "Máme jiné řešení". V celé sekci webu věnované výhradně volbám se toto heslo vyskytuje pouze v bloku "Otázky a odpovědi",a to pouze jako pododkaz (tedy až v třetí úrovni navigace) "Víme,co chceme, máme řešení" do sekce, která by měla být členěna "do několika podkapitol zaměřených například na problematiku sociální sféry, ekonomické sféry apod.". Jedná se však pouze o neutříděný sled otázek a odpovědí, které se snaží reagovat jak na současné otázky (volební kampaň ODS), tak i na palčivé problémy minulosti ("Lhali jste našim lidem v minulosti, proč bychom vám měli dneska věřit?").

ODS

Billboardová kampaň ODS se nese v duchu motta ODS PLUS. Hlavním prvkem první vlny byl motiv zaměstnance (dělník, zdravotní sestra) nebo sociální skupiny (rodina, důchodci) a finanční částka s odkazem na daňovou kalkulačku na webu ODS. Výborná použitelnost webu a dobrá nalezitelnost této kalkulačky indikuje vysokou provázanost obou marketingových kanálů a jejich vzájemnou synergii.
V druhé fázi kampaně přichází postupně uvolňovaný volební program, jenž v současné chvíli dominuje webu už na titulní straně. Mírně sice odsunuje do pozadí kampaň první, ale ta stále zůstává velmi dobře dohledatelná.

STRANA ZELENÝCH

Kampaň Strany zelených staví především na osobě předsedy Martina Bursíka a čisté strohé grafice bez emotivních prvků s použitím hesla Kvalita života. Na titulní straně webu ihned zaujme výrazný grafický prvek obsahující ústřední heslo, který je však pouze grafickým prvkem a ničím víc (např. odkazem do sekce věnující se jednotlivým částem volebního programu). Potenciál volebního hesla je tedy na webu využit pouze k upozornění na možnost stažení volebního programu. V samostatné části "Volby" se motiv již neobjevuje a nijak venkovní reklamu nedoplňuje.

CELKOVÉ ZHODNOCENÍ

Analýza odhalila, že propojení komunikačních kanálů outdoorové reklamy a internetu je dostatečné pouze u ODS a ČSSD, přičemž ČSSD nedostatečně využívá potenciálu speciální stránky věnované pouze volbám - především jejím špatným propojením s hlavním webem strany. Bez větších problémů se volič dokáže zorientovat na webu KSČM, kde už ale není návaznost na billboardovou a plakátovou kampaň téměř žádná. Kritické nedostatky v provázání těchto marketingových kanálů byly zjištěny na webech KDU-ČSL a Strany zelených. Výrazné nedostatky však byly zjištěny především u e-mailové komunikace jednotlivých stran s voličem. Jediná strana, která na e-mailový dotaz odpověděla v přípustném časovém horizontu, byla ČSSD, která nad rámec e-mailové komunikace použila dokonce telefonický kontakt. Protipólem je Strana zelených, jíž e-mail nebyl vůbec doručen.

Politická strana Outdoor reklama       Reakce na        Provázanost
                                        e-mail       marketingu celkem
ČSSD                   81                 0                 18
KDU-ČSL                3                  1                  4
KSČM                   6                  1                  7
ODS                   10                  1                 11
Strana zelených        1                  0                  1
*hodnocení stránky www.volbycr.cz
 bez výraznějších problémů    nedostatky            hrubé chyby
Bodové ohodnocení provázání marketingových kanálů jednotlivých politických stran.
Bodová stupnice je v rozsahu 0-10 (10 značí nejkvalitnější provázání marketingových kanálů).

Foto popis| Billboard ČSSD správně obsahuje adresu webu, kde je možné najít podrobnosti o volebním programu strany. Logické by však bylo odkazovat na web věnovaný přímo volbám.
Foto popis| Billboard ČSSD "ODS Mínus" neobsahuje žádný identifikační prvek odkazující na ČSSD ani na její program.
Foto popis| Outdoorová kampaň KDU-ČSL není s webem provázaná ani uvedením adresy stránek, ani návaznými informacemi na samotném webu.
Foto popis| KSČM téměř není k nalezení.
Foto popis| Dobré provázání billboardů ODS s volebním webem - odkaz na daňovou kalkulačku.
Foto popis| Druhá vlna kampaně vyzdvihuje volební program na úkor původně dominujícího sociálního, daňového a důchodového systému.
Foto popis| Web Strany zelených nevyužívá potenciálu hesla "Kvalita života" a voliče odkazuje pouze k volebnímu programu.

O autorovi| Připravil Martin Choura za použití Studie webů politických stran

Vážení a milí čtenáři!
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Editorial | strana: 3 | autor: Dalibor Balšínek

Tentokrát to přišlo nezvykle rychle. Nejenže všechna hlavní média označila násilné zatčení kandidátky Strany zelených Kateřiny Jacques za nepřijatelné, vyvození důsledků ihned žádali i politici včetně premiéra a ministra vnitra. Nyní se už čeká jen na vyšetření a potrestání agresivního policisty, a ježto jde o jednotlivce, trest se asi dostaví. K pocitu uspokojení, že něco začíná fungovat, však důvod není.
Zůstávají totiž obecnější otázky. Jedná se jen o individuální selhání jednoho policisty? Následovaly by reakce politiků a s nimi také promptní vyšetřování incidentu, kdyby nešlo o vysoce postavenou vládní úřednici a kandidátku ambiciózní strany? Na obě otázky se logicky nabízí negativní odpověď, i když přirozeně není k dispozici žádný hmatatelný důkaz. Lze ovšem vyjmenovat bezpočet příkladů, kdy se policie dopustila závažných činů, které ukazují nikoli na selhání lidského faktoru, ale na hlubší systémové chyby. Snad nejvýraznější je loňský zásah proti technařům: policie řezala hlava nehlava, netrefila však nikoho známého a nebylo před volbami - navíc technaři nejsou atraktivní volební cílová skupina. Pod tlakem veřejného mínění sice ministerská inspekce vyšetřování policistů ohlásila, ale žádné tresty hodné zaznamenání nepadly. A to šlo o případ pozorně sledovaný médii. Jak dopadnou příběhy, kterým se pozornosti nedostane, můžeme jen tušit. Příjemné překvapení však nejspíše čekat nemůžeme.
Zbití Kateřiny J. jen potvrzuje oprávněnou nedůvěru v českou policii, kterou se ani po šestnácti letech od pádu komunismu nepodařilo reformovat tak, aby lidem dávala pocit bezpečí.
Hezký týden

Daňový volební kompas:
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Kauza | strana: 16 | autor: Miroslav Korecký, Michaela Fričová

Dostihy titánů a lidovecký černý kůň

Poprvé v polistopadové éře může každý český občan volit i podle toho, jak výhodná by byla ta která vláda pro rozpočet jeho domácnosti. Tři z pěti hlavních stran totiž daly na stůl podrobné daňové recepty. ČSSD už od ledna pomohla lidem s nižšími příjmy a ODS chce nejvíce ulevit bohatším. Třetí vzadu, KDU-ČSL, dokonce přichází s reformou pro řadu rodin nejvýhodnější.

Jste rodina s velmi nízkými příjmy? Pak je skoro jedno, koho budete volit; klidně hlasujte pro ČSSD, protože žádná vláda po vás nebude chtít prakticky žádné daně. Jste svobodný nebo ženatý manažer? Pak vám největší úlevy na daních slibuje ODS. A pokud jste svobodná matka s průměrným platem, obere vás nejméně vláda, která by uskutečnila daňovou reformu KDU-ČSL.
V mnoha případech jde o rozdíly výrazné. Zatímco u chudších rodin se měsíční zdanění příjmu v podání tří zmíněných stran liší v řádu desetikorun, manažer svou volbou hraje o mnohem více. Jestliže třeba jeho čtyřčlenná rodina platí za vlády ČSSD měsíčně na dani z příjmu kolem čtrnácti tisíc korun, za vlády pravice by to byla ani ne polovina. U lidí s výrazně nadprůměrnými platy dokonce vyšplhá rozdíl až na desetitisíce korun měsíčně.
Podobně může jiná skupina lidí ušetřit s KDU-ČSL. I když kolem toho strana zatím dělá nejmenší povyk, přichází s reformou daní, která je pro mnoho rodin výhodnější než plány ČSSD i ODS. Třeba svobodná matka se dvěma dětmi a nižším příjmem zaplatí podle obou velkých stran měsíčně kolem tří stovek, podle lidovců ale nedá nic. Nebo jiný příklad: pětičlenná rodina zaplatí dnes za sociálnědemokratické vlády na daních měsíčně skoro šest tisíc, v případě panování ODS by to byly necelé dva tisíce, ale podle daňových plánů KDU-ČSL by jí na měsíční daň stačilo necelých pět stovek.

Kdo mi dá nejvíce?

Asi nejpečlivěji mohou zkoumat daňové plány politických stran rodiny s průměrnými příjmy. Mají volit ČSSD? Proč ne, od letošního ledna jim už její vláda na daních podstatně ulevila; strana ostatně nabízí další "prorodinné" dávky jako vyšší porodné nebo rodičovský příspěvek. Anebo hodit lístek ODS? Také to má logiku. Občanští demokraté přicházejí s ještě větším snížením daní a navíc slibují, že plošnou sociální dávkou bohatě vyrovnají zvýšení cen potravin či tepla, které by nastalo zavedením její rovné patnáctiprocentní daně.
O daňovém "černém koni" KDU-ČSL již byla řeč. Její reforma je nejvýhodnější pro nekompletní rodiny, domácnosti s nižšími a průměrnými příjmy i rodiny s více dětmi. Také však má slabiny. Zatímco třeba v modelu ČSSD má velký význam společné zdanění manželů s výrazně rozdílnými příjmy, takže rodinám se díky tomu při ročním zúčtování vrací až desetitisíce korun, v lidovecké reformě se výhodnost společného zdanění v mnoha případech úplně stírá. Jinou politickou slabinou plánu KDU-ČSL je, že strana s největší pravděpodobností neposílí ve volbách natolik, aby své plány mohla plně uskutečnit.

Zbytečně nedráždit

Kdo bude ve volbách volit jinou stranu než ČSSD, ODS nebo KDU-ČSL, měl by tak činit s vědomím, že o jejích daňových plánech nic neví. Jiné strany totiž před volbami o změnách v této oblasti vůbec nemluví anebo detaily svých reforem nezveřejnily.
Ze stran, které mají podle průzkumů reálnou šanci dostat se do sněmovny, o daních raději úplně mlčí komunisté. Před volbami v roce 2002 plánovali odstupňované zvyšování daní podle výše příjmu, nyní ale zřejmě usoudili, že by to mezi úspornými plány jiných stran nevypadalo dobře. KSČM jen opatrně mluví o zvýšení daňové progrese, tedy aby bohatší platili ještě větší procento z platů. "Představu o přesných číslech nemáme, to je věc diskuse," říká stranický expert na finance Jiří Dolejš. Ve volebním programu si proto komunisté vystačí s daní z luxusu, zaměřenou na "horních deset tisíc".
Podobně skoupá na slovo je i Strana zelených. Mluví sice o příliš vysokém zdanění práce a zjednodušení daňového systému, ale o sazbách, odečitatelných položkách a dalších podstatných detailech neříká nic. Sdílnější ostatně není, ani pokud jde o vlajkovou loď jejího programu, ekologickou daňovou reformu, která by přitom nutně rozhodila celý daňový systém. I když byl předseda strany Martin Bursík v čele týmu, který připravoval na ministerstvu životního prostředí plán reformy, do volebního programu zelených se dostaly jen obecné proklamace.
Mlčení stran o daních přitom není nic nového. Daně se až do těchto voleb v polistopadové éře nikdy nestaly zásadním tahákem voleb. Zejména proto, že i když už některá strana o změnách daní mluvila, nepředložila všechny detaily, podle nichž by si každá rodina mohla spočítat, co jí pohyb odvodů přinese. Třeba ODS o rovné dani mluví už ve třetích volbách, ale až letos doplnila potřebné parametry, zejména výši odečitatelných položek, tedy částek, které si občan může odepsat od svého daňového základu na sebe, vyživovaného partnera a děti.
Ve vyspělém světě se přitom voliči vcelku často rozhodují podle výše daní a sociálních kompenzací, které jim jednotlivé strany slibují. "Z odborného hlediska není ideální, když se daně příliš politizují. Ale jinak je to důkaz toho, že se začínáme chovat normálně - nehlasujeme jen srdcem, ale také přísně racionálně," říká vedoucí katedry veřejných financí z pražské VŠE Alena Vančurová.

Hrrr na (da)ně!

Stěžejní téma letošních voleb udělala z daní ODS. Na rovné dani, postupně konkretizované, postavila už v prosinci 2004 svůj program s názvem Modrá šance. To donutilo reagovat jejího hlavního rivala, vládní ČSSD. Loni na podzim se jí dočasně podařilo sebrat občanským demokratům téma nižších daní rovnou před nosem. V parlamentu socialisté prosadili vlastní plán poklesu daní, na němž od prvního ledna vydělali všichni, kdo berou měsíčně od minimální mzdy do 30 tisíc korun, tedy asi 90 procent všech pracujících.
Na tahu byla opět ODS. Koncem roku doplnila svůj plán o odečitatelné položky; původně sice předpokládala jejich výši zhruba poloviční, po hozené rukavici ČSSD ale musela výrazně přidat a zajistit tím, aby byl její plán pro občany výhodnější. "Nepsaným pravidlem při stanovení definitivních parametrů pro nás bylo, že náš systém musí vést u všech typů rodin ke zvýšení životní úrovně," přiznává hlavní autor rovné daně, poslanec ODS Vlastimil Tlustý.
Poslední přišli až na začátku letošního roku lidovci - i oni sepsali plán reformy tak, aby byl minimálně pro skupinu jejich voličů nejvýhodnější. "Naší prioritou byla podpora rodin s dětmi a odstranění diskriminace střední třídy," říká o modelu KDU-ČSL předseda strany Miroslav Kalousek. "Kdo vyleze s návrhem poslední, vyhrává. Není těžké nastavit parametry tak, aby váš návrh vycházel nejlépe, jen to není moc racionální postup," hodnotí to ekonomka Vančurová. V návrzích všech tří stran vidí velmi populistické prvky, přitom společným efektem všech je, že sníží příjmy státního rozpočtu.
Národohospodáři nejsou v názoru na možné ohrožení státních příjmů jednotní. "Žádné daně nejsou ideální, ale čím jsou nižší, tím méně to deformuje ekonomiku. A z hlediska dopadu na státní rozpočet není mezi návrhy ČSSD, ODS a KDU-ČSL velký rozdíl. Drobné odchylky mezi nimi se zveličují, aby se strany před volbami lépe prezentovaly," říká expert na veřejné finance Ondřej Schneider z Karlovy univerzity.
Hlavní ekonom Patria Finance David Marek je skeptičtější: "Obávám se, že ve snaze získat voliče zahnaly volby politické strany až za možnosti našich veřejných financí. Při nižších daních lze sice očekávat vyšší ekonomickou aktivitu, a tedy i zlepšení výběru daní. Otázkou ale je, zda by nedošlo k časovému nesouladu, zda by úvodní propad státních financí nebyl příliš hluboký." Sama ČSSD přiznává, že snížení daní od ledna připraví státní pokladnu jen letos až o 15 miliard korun. A také ODS připouští, že rovná daň a s ní svázaná opatření způsobí první rok výpadek příjmů státu kolem 18 miliard.

S kolečkem za masami

Udělat z daní hlavní téma voleb je dvojsečná zbraň. Obraz plné a prázdné peněženky se voličům dobře prodává, ale ne vždy musí nakonec v Česku zabrat. Souvisí to s tím, že na daně sice každý nadává, položka na výplatní pásce ale ve skutečnosti lidi nepálí tolik, jak by se zdálo. Podle dubnového průzkumu agentury CVVM považují lidé za největší problémy země zdravotnictví, důchody, deregulaci nájmů či výši sociálních dávek, naopak výše daní se krčí až na konci seznamu problémů ve společnosti.
Proč tomu tak je, průzkum rovněž naznačil: celé čtyři pětiny dotázaných se přiznaly, že systému daní vůbec nerozumějí. Odvody do státní pokladny jsou tedy pro naprostou většinu lidí nutným zlem, které ale podrobněji chápe jen hrstka odborníků. Tento pocit jistě posiluje i byrokratický způsob vyplňování daňových přiznání.
Ani politici lidem příliš nepomáhají. Daňové pasáže ve volebních programech stran jsou obvykle hodně zamlžené. Soustřeďují se hlavně na výši daňových sazeb, kterou lze považovat jen za menší část problému. Mnohem podstatnější je šíře daňového základu, tedy očištěné sumy, která se teprve příslušnou procentuální sazbou zdaňuje. V tom, co všechno se od celého balíku "vydělaných" peněz před zdaněním odečítá, se obvykle daňové recepty nejvíce liší. V programech se o tom ale občan mnoho nedozví. Lidovci třeba zcela nekonkrétně slibují, že umožní odečítat z daní náklady na dopravu nebo životní pojištění, ODS se stejně mlhavě zaručuje, že důchodové připojištění nebo hypotéky, dosud odečítané z daní, zvýhodní přímými dotacemi.
Ani v pasážích, kde strany čísla netají, běžný smrtelník příliš nepochodí. Když TÝDEN zjišťoval dopad daňových změn na různé modely rodin, narazil na problém. Lidovecký plán, zveřejněný v masově šířeném volebním programu, nebyla s to pochopit ani oslovená daňová poradkyně. Z toho, že lidé daním vůbec nerozumějí, vycházela i ODS v daňovém kolečku Vlastimila Tlustého; i laik si v něm zjistí, o kolik by si za vlády pravice polepšil. "Díky němu lze představit program ODS za dvě minuty," libuje si Tlustý.
Je ovšem otázka, jak "zázračné" kolečko zabere. Kombinuje totiž kromě daňových změn ještě několik dalších efektů a ani ekonomičtí experti příliš nerozumějí tomu, jak autor ke konečným číslům dospěl. Na průměrného voliče proto může působit spíše jako pomůcka iluzionisty. V takovém případě by měla větší šanci ČSSD, jejíž úřadující šéf, ministr financí Bohuslav Sobotka, slibuje: "Nenavrhujeme žádné radikální snížení daní, protože chceme dát více peněz na vědu, výzkum, školství a výstavbu silnic."

***

Daňové záměry u fyzických osob: zelení a komunisté nic

Plány všech uskupení, která mají podle průzkumů veřejného mínění šanci dostat se do sněmovny, podrobně srovnat nelze: přinejmenším dvě uskupení totiž hovoří o změnách mlhavě.

KSČM například slibuje pouze pokračování efektivní progresivity daně (to znamená, že bohatší jsou zdaňováni vyšší sazbou).

Ani Strana zelených nenavrhuje konkrétní novinky, hovoří pouze o zjednodušení systému, pravidelně valorizaci (zvyšování) odečitatelných položek ze základu daně a valorizaci daňových pásem podle růstu průměrné mzdy (jinak člověk, který bere reálně, vzhledem k inflaci, stále stejně, je zdaňován více, neboť se posune do nominálně vyššího pásma).

Srovnávat tedy lze pouze plány sociálních, občanských a křesťanských demokratů.

ČSSD nechystá výraznější změny než ty, které prosadila už k 1. lednu 2006. Poklesem dvou ze čtyř daňových sazeb (z 20 na 19 a z 15 na 12 procent) a zavedením slevy na dani ve výši 600 Kč měsíčně snížila daňové odvody asi čtyřem milionům zaměstnanců.

ODS navrhuje jednotnou patnáctiprocentní sazbu daně, odečitatelné položky na poplatníka a jím vyživovanou manželku (manžela) ve výši 6000 Kč měsíčně a odečitatelné položky na děti ve výši: 1. dítě 2400 Kč, 2. a 3. dítě 3600 Kč, 4. dítě 2400 Kč, 5. dítě 1200 Kč a 6. a další dítě 600 Kč.

KDU-ČSL navrhuje jednotnou dvacetiprocentní sazbu daně pro příjmy do 750 tisíc korun ročně. Nad tuto částku má být daňový základ zdaněn 25 procenty. Počítá s vysokými odečitatelnými položkami: základní činí ročně 100 tisíc Kč, na man-želku 30 tisíc a na rodinu s dětmi také 30 tisíc.

Poznámky:

* Výpočty dopadu daňových změn provedla pro TÝDEN vedoucí katedry veřejných financí Vysoké školy ekonomické v Praze doc. Ing. Alena Vančurová, PhD. Podklady byly převzaty z volebních materiálů jednotlivých stran.

* V případech, kdy u výpočtů není uvedena varianta společného zdanění manželů, je to proto, že společné zdanění buď ani není možné, nebo by nemělo žádný ekonomický efekt.

* Výpočty zahrnují pouze dopady receptů politických stran na daňové platby. Nevypovídají tedy o celkových příjmech domácností (nezahrnují například ODS navrhovaný státem zaručený příjem nebo efekt zvýšení DPH po případném zavedení rovné daně).

TABULKA

Modely české rodiny v daňových receptech ČSSD, ODS a KDU-ČSL

Kolik by kdo odevzdával na daních podle dotyčně strany (návrh ČSSD platí již dnes)

KDO?          manžele, on top manažer, ona účetní, jedno dítě (15 let)

KOLIK?                  on 300 000 hrubého měsíčně, ona 15 000 korun

Daň (měsíční záloha)

ČSSD           ODS           KDU-ČSL

on:               79169       38115           58500
ona:             1201           1069              958
celkem:     80 370*       39 184         59 458**

*) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 16 000 Kč
**) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 10 000 Kč

KDO?          manželé, on zaměstnán Jako manažer v bance, ona v domácnosti, dvě děti (15 a 17 let)

KOLIK?               on příjem 70 000 korun hrubého měsíčně, ona 0

Daň (měsíční záloha)

ČSSD           ODS             KDU-ČS
on:               14285         6488             8250
ona:              0               0                 0
celkem:     14 285*         6488           8250**

*) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 56 000 Kč
**) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 20 000 Kč

KDO?                  samostatně žijící bezdětný muž, zaměstnanec

KOLIK?                35 000 korun hrubého měsíčně

Daň (měsíční záloha)

ČSSD          ODS           KDU-ČSL

on:               5493          3705          4458
celkem:       5493          3705          4458

KDO?           manželé, oba samostatně výdělečně činní, tři děti (10, 12 a 13 let)

KOLIK?                 ona 38 000 hrubého měsíčně, on 30 000 korun

Daň (měsíční záloha)

ČSSD           ODS           KDU-ČSL

on:               4164          0              333
ona:             1801          1860           133
celkem:         5965          1860           466

KDO?                        manžele, oba zaměstnanci, on novinář, ona učitelka, bezdětní

KOLIK?                   on 25 000 hrubého měsíčně, ona 18 000 korun

Daň (měsíční záloha)

ČSSD          ODS           KDU-ČSL

on:               3076          2381          2208
ona:             1695          1463          1483
celkem:         4771          3844          3691

KDO?              manželé, on novinář, ona učitelka, se čtyřletým dítětem

KOLIK?                   on 25 000 hrubého měsíčně, ona 18 000 korun

Daň (měsíční záloha)

ČSSD         ODS           KDU-ČSL

on:               2576         2021             375
ona:             1695         1463             1483
celkem:       4271         3484           1858*

*) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 8000 Kč

KDO?                   manželé, on novinář, ona učitelka, s malým dítětem

KOLIK?           on 25 000 korun hrubého měsíčně, ona na mateřské

Daň (měsíční záloha)

ČSSD          ODS           KDU-ČSL

on:               2576          1121          1042
ona:               0             0             0
celkem:       2576*         1121          1042

*) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 15 000 Kč

KDO?         manželé, ona zaměstnaná manažerka, on invalidní důchodce, se dvěma dětmi (16 a 24 let)

KOLIK?       ona 30 000 hrubého měsíčně, on plný Invalidní důchod; starší syn si

Jako student VŠ přivydělává 7000 korun měsíčně

Daň (měsíční záloha)

ČSSD           ODS           KDU-ČSL

on:               0                 0             0
ona:             3176           2138          1250
syn:              0               19            0
celkem:       3176*           2157          1250

*) při společném zdanění získají z roční odvedené daně zpět asi 23 000 Kč

KDO?                        rozvedená zdravotní sestra, dvě děti (11 a 16 let)

KOLIK?                16 000 korun hrubého měsíčně Daň (měsíční záloha)

ČSSD           ODS            KDU-ČSL

ona:             353            300            0
celkem:         353            300            0

KDO?        manželé, uklízečka a dělník na stavbě, se dvěma dětmi (8 a 12 let)

KOLIK?             ona bere 8000 hrubého měsíčně, on 13 000 korun Daň (měsíční záloha)

ČSSD          ODS           KDU-ČSL

on:               -141*         26            0
ona:               240           30            0
celkem:         99            56            0

*) jde o tzv. slevu na dani, která se vrací

Co strany zamýšlejí s dalšími daněmi

DAŇ Z PŘÍJMU PRÁVNICKÝCH OSOB

ČESKÁ STRANA SOCIÁLNĚ DEMOKRATICKÁ
Nekonkrétně slibuje zjednodušení systému a možné snížení sazby z dnešních 24 procent.

ODS
Jednotná patnáctiprocentní sazba, roční daňové prázdniny pro každého živnostníka v období 2006 až 2010, zrušení minimální daně.

KSČM
Neřeší.

KDU-ČSL
Snížet postupně do roku 2010 na 19 procent.

Strana zelených
Neřeší.

DAŇ Z PŘIDANÉ HODNOTY

ČESKÁ STRANA SOCIÁLNĚ DEMOKRATICKÁ
Zachovat sníženou pětiprocentrní sazbu u sociálně citlivých položek (nyní jsou dvě sazby: 5 a 19 procent).

ODS
Jednotná patnáctiprocentrní sazba, případně nulová sazba na základní potraviny a léky.

KSČM
Více zboží a služeb zařadti do snížené sazby, prodloužit výjimku z pravidle EU na sníženou sazbu u stavebních prací, informačních služeb a tepla.

KDU-ČSL
Základní sazbu snížit od roku 2007 z 19 procent na 18 procent, sníženou sazbu postupně do roku 2010 zvýšit z 5 procent na 9 procent.

Strana zelených
Přesun briket z biomasy z devatenáctiprocentní sazby do pětiprocentní sazby.

SPOTŘEBNÍ DAŇ

ČESKÁ STRANA SOCIÁLNĚ DEMOKRATICKÁ
Nekonkrétně hovoří o ekologické daňové reformě.

ODS
Neřeší.

KSČM
Nekonkrétně hovoří o ekologizaci daní a zdanění luxusní spotřeby (přepychová auta, umělecké předměty...).

KDU-ČSL
Neřeší.

Strana zelených
V rámci ekologické daňové reformy zavést v letech 2008 až 2012 blíže z elektřiny, tepla, uhlí, zemního plynu a leteckého benzinu.

Daň z nemovitosti

ČSSD
Neřeší

ODS
Neřeší

KSČM
Více zdanit luxusní sídla a neproduktivní výrobní majetek.

KDU-ČSL
Zrušit daň ze zemědělské půdy, luk, pastvin, lesů, zahrad, vinic a rybníků.

Strana zelených
Neřeší

Daně darovací, dědická, z převodu nemovitosti a z kapitálových příjmů a úroků

ČSSD
Neřeší

ODS
Všechny zrušit.

KSČM
Neřeší.

KDU-ČSL
Neřeší.

Strana zelených
Neřeší.

Zdroj: volební programy stran 2006

(c) GRAPHIC NEWS

Retušovaný úsměv na billboardu
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Speciál | strana: 22 | autor: Luboš Kreč

Sociální demokraté budou měnit snímky Vítězslava Jandáka

ČSSD nechá ještě před volbami udělat nové fotografie Vítězslava Jandáka. Ty, jimiž jsou olepené jižní Čechy, nejsou moc kvalitní; ministr kultury si na nich není podobný. Retušované obličeje ale zdobí i jiné billboardy.

Řidiče jedoucí do Českých Budějovic zdraví podél silnice Vítězslav Jandák, jihočeská jednička ČSSD. Ministr kultury se na šoféry šibalsky usmívá z billboardů. Z oranžového papíru vystupuje tmavě fialové, nepříliš výrazné sako a silně nalíčená tvář. Někdejší herec má na poutačích nejen nápadně mnoho make-upu, ale také výrazně víc vlasů než ve skutečnosti.
Že si na billboardech není nejpopulárnější český politik moc podobný, nezakrývá ani volební štáb sociální demokracie. "Budeme s tím muset do voleb ještě něco udělat. Zkusíme nechat udělat ještě jiné fotografie," připouští Jaroslav Tvrdík, volební manažer ČSSD. Kdy konkrétně by se mohla nová série objevit, neví. Tvrdík i fotografové se ovšem shodují: Jandák není fotogenický typ, proto je třeba ho nejen líčit, ale s fotografií dále pracovat i v počítači, tedy ji retušovat. Odlišného vzezření Jandáka na fotografiích a ve skutečnosti si všimli i lidé. V dubnu to ministrovi připomněla zaměstnankyně velešínského Jihostroje, když tam podepisoval své snímky. "To víte, jsem fešák umělohmotnej. Já říkám, ti fotografové jsou ďáblové," zaznamenala jeho výrok MF Dnes.
Není to ale jen Jandák, kdo má na billboardech jinou tvář, než jakou znají voliči z televize nebo z novin. Hodně upravovat se nechal také premiér a lídr ČSSD Jiří Paroubek či předseda ODS Mirek Topolánek. Potvrzují to nezávislí odborníci. U šéfa vlády například vizážistka Petra Jankovská kritizuje špatně zvolené zvýraznění rtů či nevhodný make-up pod očima. U Topolánka zase podle fotografa Tomáše Nováka kazí dojem příliš světlá tvář na černém podkladu.

Rozhoduje detail

Jandákův zarudlý obličej by přitom ještě v devadesátých letech nejspíše nebyl větším problémem. Tehdy se totiž zkoušelo, jaký formát je pro billboard nejlepší: k vidění byly třeba velké záběry na celé tělo politiků a v takové kompozici se případné chyby ztratily. "Postupně se ale zjistilo, že tohle nefunguje. Je třeba ukazovat obličej," vysvětluje fotograf Novák, který se v minulých letech podílel na několika předvolebních kampaních a nyní pracuje v časopise Euro. "Prodává detail. Billboard vás musí zaujmout, ale nemáte zároveň čas ho studovat, takže musíte hned poznat, kdo tam je," doplňuje ho kolega z oboru Radovan Šubín.
Pokud ovšem několik metrů čtverečních na poutači zabere jen politikova tvář, je třeba ji řádně upravit. "Centimetrový škrábanec po holení na dolní čelisti bude na billboardu několikanásobně větší a bude působit nepěkně," upozorňuje fotograf Šubín.

Plakáty místo televize

Billboardové kampaně stojí politiky nejen hodně času při přípravách, ale také hodně peněz. Přitom před začátkem volebního tažení slibovali, že letos budou billboardy používat mnohem méně než v minulosti. "Billboardy nebudeme letos tolik nasazovat," řekl už v lednu TÝDNU volební stratég ODS Jiří Šneberger; odborníci prý nejsou zajedno, jestli poutače skutečně fungují. Přitom stačí projet Prahou, Brnem či po hlavních silničních tazích - a člověk se těžko zbaví dojmu, že obří plakáty jsou téměř všude. "Máme jich o polovinu méně než v roce 2002," hájí se sociální demokrat Tvrdík. Podobně mluví Šneberger z ODS. Jak je tedy možné, že napudrované tváře kandidátů visí na každém rohu? Do jisté míry za to mohou menší strany jako zelení, SNK-ED či Nezávislí demokraté (předseda V. Železný), které do světa vyslaly také stovky billboardů; na rozdíl od minulých voleb jsou totiž některé malé strany schopny utratit dost peněz za vcelku nákladnou billboardovou reklamu.
Existují však další důvody, proč jsou v Česku velké poutače v souhrnu stále oblíbené. Předně hraje roli soutěživost: když má jedna strana tisíc billboardů, druhá jich musí mít přibližně stejně, aby se nemohlo říct, že "není vidět". Vinu může nést i zákaz politické reklamy v televizi. Spoty se totiž mohou vysílat jen dva týdny před volbami, a to pouze v České televizi ve zvláštních blocích. "U nás nemohou využívat televizi. Je to tedy pro ně jediné jednoduché plošné médium, které oslovuje všechny cílové skupiny," říká marketingový specialista Karel Křivan.

Foto popis| Europoslanec Vladimír Železný nosil ještě před pár měsíci vousy, kolem začátku volební kampaně je však oholil. V LN řekl, že ho lidé znají bez bradky, a proto se jí raději zbavil, aby je na billboardech nemátl.
Foto popis| ODS používá několik typů billboardů. Ač jich celkově má být podstatně méně než v roce 2002, po republice jich občanští demokraté umístili přes tisíc.
Foto popis| Billboardy Strany zelených jsou podle odborníků dobře udělané. Ničím neruší, jsou čisté a Martin Bursík na nich vypadá slušně.
Foto popis| Fotografie Vítězslava Jandáka na billboardech ČSSD se nepovedly. Ministr kultury si není příliš podobný, což je patrné z "reálného" snímku (vpravo). Strana chce nechat politika vyfotografovat ještě jednou.
Foto popis| V devadesátých letech zkoušeli reklamní tvůrci zabírat politikům nejen tváře, ale celé postavy. Časem se ukázalo, že to nefunguje; účinnější je detailní záběr obličeje.
Foto popis| Zatímco někteří design billboardů ODS chválí, jiným připadá příliš kontrastní. Tvář Mirka Topolánka působí na černém pozadí až příliš světle, a neodpovídá tak jeho skutečnému vzhledu.
Foto popis| Snímky premiéra Jiřího Paroubka jsou po celé republice. Volební lídr ČSSD si je na nich podobnější než Vítězslav Jandák. I tak lze ale práci vizážistů a počítačových grafiků rozpoznat příliš snadno.
Foto autor| Foto: 1 Tomáš Novák, 5 Lucie Pařízková, 2-4, 6, 9, 11 repro Karel Šanda, 7 ČTK, 8 Robert Sedmík, 10 Jan Schejbal

Webové volby: zapomeňte na e-mail
Týden 
9.5.2006 | strana: 25 | autor: -fri

Kromě billboardů přesvědčují politické strany své voliče i prostřednictvím moderního média - internetu. Na e-mailovou komunikaci, jak se ukazuje, však příliš času nemají.

Webové stránky pěti nejsilnějších politických stran (ODS, ČSSD, KSČM, lidovci, zelení) studovala ke konci letošního dubna společnost Internet Info, která se hodnocením webových stránek zabývá. "Zjistili jsme, že politické weby nedostatečně reflektují předvolební situaci a stálou poptávku po nejnovějších informacích," říká jeden z autorů studie Vladimír Matějíček.
Problém byla především e-mailová komunikace. Autoři studie poslali všem stranickým centrálám na oficiální kontaktní adresu e-mail; žádali v něm o zaslání volebního programu a kontaktu na jednoho, konkrétně karlovarského volebního lídra. Ze všech stran odpověděla pouze krajská kancelář ČSSD, která se navíc telefonicky ujistila, že elektronická podoba žadateli stačí. Zástupci ostatních stran se však během jednoho týdne vůbec neozvali. Pokus korunoval e-mail zaslaný Straně zelených, který se po pěti dnech vrátil jako nedoručitelný.
Za nejkvalitněji provedené internetové stránky označila studie weby ODS, ČSSD a KSČM, za nimi pak pokulhávají stránky lidovců a zelených. Nejde ovšem jenom o samotné stránky. Když si například nerozhodnutý volič zadá do vyhledavače Google heslo "Jiří Paroubek", zobrazí se mu na prvních místech stránky, které pro lídra sociálních demokratů nevyznívají právě příznivě (jedna například uvozuje svůj obsah podtitulem "vše co jste kdy chtěli vědět o namyšleném buranovi a báli jste se zeptat"). Oficiální stránku pak uživatel najde dokonce až na druhé straně výsledků vyhledávání. Po zadání "kandidátka ČSSD Zlínsko" zase vyhledávač zobrazí na druhé pozici starou stránku, představující jako volební kandidáty Vladimíra Špidlu a Stanislava Grosse. V tom mohou sociální demokraty trumfnout už jenom lidovci - na dotaz "kandidátka KDU-ČSL" se hned na prvním místě objeví informace k senátním volbám v roce 1998. O (ne)kvalitě svého webu však zřejmě lidovci sami věděli; minulý pátek totiž spustili nové stránky a mnoho nedostatků odstranili. "Jen amatér ale spustí novou prezentaci až měsíc před cílovou událostí," hodnotí Matějíček.

Zápisník
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Události | strana: 27 | autor: Miroslav Korecký

* Premiér Jiří Paroubek poslal Karlu Gottovi blahopřejný dopis k narození třetí dcery. "Ať je zdravá a roste jako z vody," napsal. K variantě, že by slavík zplodil syna, měl asi úřad vlády připraveno přání, ať je to kluk jako buk. * Ministr zemědělství Jan Mládek, který si říká Velký medvěd, se pro ČSSD a vládu stává spíše velkým balvanem. Lidové noviny napsaly, že Mládkovi blízká firma Taluta si půjčila zhruba 7,5 milionu korun od vlivného advokáta Miroslava Jansty, v jehož bytě také ministr bydlí. MF Dnes zase informovala, že Mládek kvůli ruským kontaktům nedostal prověrku na stupeň tajné. * Přihlášky ministra zdravotnictví Davida Ratha do různých stran by už vydaly na slušnou výstavu. Tentokrát se přihlásil do ČSSD, členství tedy zřejmě stihne ještě do voleb. * Minulé úterý zrušil premiér pravidelnou středeční schůzi vlády. Místo toho odjel pendolinem na předvolební cestu do Ostravy. * Už dlouho asi nečetl Václav Klaus tak rád noviny jako minulé úterý MF Dnes. Podle jejího průzkumu 57 procent občanů chce, aby byl prezidentem i podruhé, proti je jen 26 procent lidí.

* Zveřejněný volební program ODS způsobil zděšení všech pátých dětí v početných českých rodinách. Prvnímu a čtvrtému dítěti v rodině slibuje strana sociální dávku 2400 Kč, druhému a třetímu 3600 Kč a od šestého dítěte výše 600 Kč. Buď má ODS nějaký problém s pátými dětmi, nebo jí z programu cosi vypadlo. * Českých voleb do sněmovny se chce na ambasádách zúčastnit asi pět tisíc krajanů v zahraničí, v roce 2002 to bylo 3700 lidí. Letos budou krajané vybírat jen z kandidátek podaných v Jihočeském kraji. Nabízí se jim tedy třaskavá sestava Zajíček (ODS) - Jandák (ČSSD) - Filip (KSČM) - Kalousek (KDU-ČSL) - Kuchtová (SZ).

* Poslanec US-DEU Svatopluk Karásek má tento týden ohlásit kandidaturu do Senátu za LiRA v Praze 12, kde je dosud senátorem Edvard Outrata. Karásek bude moci v kampani vystupovat jako domorodec, protože změnou hranic pražských volebních obvodů se jeho bydliště v Praze 4 přesunulo právě na "dvanáctku".
* Do léta zmizí ohavný vřed Valdštejnského paláce, dvoupatrová řada stavebních buněk na jeho nádvoří, v nichž tři roky sídlila část senátních úředníků. Pondělkem totiž končí rekonstrukce jiného senátního paláce, Kolovratského; v něm se otevřou nové kanceláře. * Senát vyhlásil literární soutěž, v níž mají středoškoláci napsat esej na téma Dvoukomorový parlament v České republice v druhé polovině 21. století. Jestli si ale horní komora ohledně své budoucnosti moc nefandí; premiér přece nedávno temně prohlásil, že státní pomoc matkám samoživitelkám by stála tolik, na kolik dnes vyjde Senát.

Klíč| krajské volby; Kalousek Miroslav; KDU

Bitva o občanský průkaz
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Události | strana: 28 | autor: Marek Šálek

Policejní bití není jediný problém: dál pokračují nesmyslné perlustrace

Obtížně vysvětlitelný policejní zásah proti Kateřině Jacques a dalším odpůrcům neonacistů má i další rozměr. Smí policie jako za totality bezdůvodně kontrolovat účastníky veřejných shromáždění? Ochránci lidských práv se domnívají, že ne.

Když se novinář Michal Vlk ocitl na místě prvomájové potyčky mezi nadporučíkem Tomášem Čermákem a bojovnicí za lidská práva Kateřinou Jacques, obklopovalo je sedm policistů. "Jejich jediná činnost spočívala ve snaze zabránit mi fotografovat, případně znemožnit okolostojícím lidem, aby napadené nějakým způsoben pomohli," říká Vlk, který spolupracuje s internetovým serverem Britské listy. Poté co službu konající Čermák dosmýkal vládní úřednici Jacques pomocí tonfy a pout do policejního vozu, začal se jiný policista, osobní číslo 301954, "věnovat" fotografujícímu Vlkovi. "Ten muž mě vyzval k předložení občanského průkazu, a když jsem se zeptal na důvod, odpověděl, že jsem podobný hledané osobě." Právě uvádění zástupných důvodů svědčí podle aktivistů sledujících porušování lidských práv o tom, že policisté výzvy k předložení dokladů rutinně zneužívají.

Návrat esenbáků?

"Vyhrožovali mi, že když jim nedám občanku, dopadnu špatně. Odmítl jsem, nasadili mi kravatu, povalili mě na zem, nasadili pouta," vzpomíná Radek Mikula na svou účast na demonstraci 28. října 2003. Policisté po něm údajně žádali průkaz v odvetě za to, že se zajímal o perlustraci kamaráda; ten postával u výstupu z metra na Národní třídě. "Chtěli po něm legitimaci, a tak jsem se zeptal, proč. Řekli mi, že na tomto místě často dochází k trestné činnosti. Vysvětloval jsem dotyčnému, ať jim občanku nedává, že k tomu nemají zákonný důvod. Přišel jsem na řadu hned po něm," vysvětluje šestatřicetiletý Mikula, v době incidentu student Filozofické fakulty UK. Po následné šarvátce ho policisté, jak tvrdí, dostrkali do služebního vozu, na stanici dostal několikrát pěstí do hlavy a dva dny zůstal zadržen (státní zástupkyně Denisa Smutná navrhovala vazbu). Byl obžalován z napadení veřejného činitele a soudní martyrium pro něho předminulý týden pokračovalo bídně: dostal roční podmínku na půl roku.
"Chápu, že řadový policista to nemá lehké. Musí se umět prát, střílet a ještě se orientovat v zákonech. Ale jak mohou takové bezpráví podporovat jeho nadřízení, natož justice!" říká Mikula, podle kterého nejde o náhodné překročení pravomoci ze strany policejních "pěšáků". Svá slova dokládá policejním rozkazem v předvečer 28. října 2003, který perlustrace výslovně ukládá. Ukazuje také vyjádření státního zástupce Miloslava Jareše: "Namátková kontrola osob je při demonstracích oprávněná, neboť těchto situací využívají osoby páchající běžnou pouliční kriminalitu." Mikula považuje tento Jarošův výklad za "pokus vrátit právní prostředí do osmdesátých let, kdy příslušníci SNB mohli kontrolovat, koho chtěli, což praktikovali především na protest

Najednou to jde

Premiér Jiří Paroubek v reakci na zmlácení kandidátky zelených Kateřiny Jacques minulý pátek prohlásil, že očekává personální změny na policii. Požádal také prezidenta Klause, aby pozastavil jmenování policejního prezidenta Vladislava Husáka generálem. Inspekce ministerstva vnitra došla k závěru, že policista Čermák zneužil při zásahu proti Jacques pravomoce veřejného činitele a dopustil se ublížení na zdraví; navrhne tudíž státnímu zástupci jeho obvinění. Čermák se dokonce rozhodl policii opustit. Otázka ovšem zní: Vyvolala by aféra stejnou odezvu, kdyby napadená nebyla vysoce postavenou vládní úřednicí a kandidátkou Strany zelených? A kdyby do voleb nezbývaly čtyři týdny? ních shromážděních". Sám není členem žádné organizace, živí se brigádami a chystá se na přijímací zkoušky na další vysokou školu.

Kdo si začíná

V osmdesátých letech to měli policisté jednodušší. Jakmile se někde začali srocovat lidé, bez skrupulí je mohli vyzvat k předložení občanských průkazů a "zapsat si nacionále". Změna komunistického zákona v roce 1991, která se snažila tuto rozšířenou praxi omezit, měla srozumitelný důvod: přiblížit zemi západoevropským zvyklostem, podle kterých je kontrola totožnosti možná pouze za určitých vymezených okolností (viz Gumové důvody).
Lze namítnout, že někteří "lidskoprávní" aktivisté mohou svou "potrhlostí" připomínat obzvlášť rafinované provokatéry. "Vždycky se mnou zacloumá neovladatelný vztek a pocit bezmoci, že se ten člověk nebrání, když ho někdo bezdůvodně šikanuje. Především na demonstracích, kde perlustrace považuji za obzvlášť nebezpečné ohrožení svobody projevu a shromažďování," vysvětluje Mikula, proč se v takových situacích pouští do střetů s policisty (nazývá je "aktivní obrana proti policejnímu násilí"). Potyčky mohou na lidi milující klid opravdu působit tak, jak je klasifikují vyšetřovatelé: totiž jako "napadení veřejného činitele".
Co by Mikula ohledně svého radikálního chování řekl spoluobčanům, kteří v demonstrantech, byť zaměřených proti skinheadům, mohou skutečně spatřovat "ohrožení veřejného pořádku" a "podezřelé osoby"? A proč je tak důležité ptát se na důvody perlustrace a nepodvolovat se jí, pokud se zdá být nedostatečně či lživě zdůvodněná? "Pro člověka, který cítí minimum vlastní důstojnosti, by nemělo být přijatelné, aby ho obstoupili policisté, a jenom proto, že je to baví nebo je jim dotyčný nesympatický, chtěli vědět, kdo to je."

***

Bublan by vše ukázal

Jak často dochází ke kontrolám občanských průkazů, jaký mají důvod a efekt, Policejní prezidium neeviduje. "Máme tu denní průměr asi devadesát káóček (v předlistopadové policejní hantýrce zkratka pro "kontrolu občanů", pozn. red.)," řekl před rokem Respektu mluvčí znojemské policie Jindřich Hujňák. "Velitelé ty kontroly vyžadují, a tak policisté kontrolují jen tak namátkou, aby mohli vykázat činnost," upřesnil mluvčí šumperské okresní policie Josef Ostřanský. Ministerstvo vnitra nabízí jediný aktuální údaj: na práci českých policistů si loni stěžovalo pět tisíc lidí, policie za oprávněné uznala necelých 700 stížností. A jaký je názor ministra vnitra? Trvá na svém: on sám by občanský průkaz ukázal za všech okolností. "Policista musí být schopen obhájit perlustraci jedině před svým nadřízeným," svěřil se TÝDNU František Bublan.

Gumové důvody

Paragraf 13, zákon o policii

Policista je oprávněn požadovat prokázání totožnosti po osobě:

* přistižené při spáchání trestného činu nebo přestupku
* která odpovídá popisu hledaně nebo pohřešované osoby
* která se bezdůvodně zdržuje v bezprostřední blízkosti chráněných objektů nebo státních hranic
* která má na místě veřejně přístupném zbraň a je důvodně podezření, že jí může použít k násilí nebo k pohrůžce násilím
* která se zdržuje v blízkosti místa, kde došlo ke spáchání trestného činu, k dopravní nehodě, požáru nebo k jiné mimořádně události
* která má být předvedena na žádost příslušného orgánu podle zvláštních předpisů (5a)
* která je oznamovatelem (5b) (čili chce dobrovolně ohlásit policii své podezření, pozn. red.)
* na žádost jiné osoby, jestliže tato osoba má na zjištění totožnosti právní zájem, jakož i osobu, která o prokázání totožnosti žádá
TÝDEN

Foto popis| První máj v Praze. Ve chvíli, kdy policista Čermák přepadl Kateřinu Jacques, byl průvod skinů (stovky účastníků) dávno za rohem a žádný střet se zelenými (několik lidí) nehrozil. Okolostojící policisté neměli nic lepšího na práci než perlustrovat ty, kteří chtěli ženu bránit.
Foto popis| Radek Mikula. Rozsudek za útok na veřejného činitele si prý vykoledoval jen tím, že nechtěl ukázat občanský průkaz.
Foto autor| Foto: 1 Michal Vlk, 2 Karel Šanda

Jen ať se vydovádějí!
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Události | strana: 30 | autor: Ivan Motýl

Supermarkety vítězí, radnice i občanské iniciativy prohrávají

Hořovice, Šumperk, Stříbro, Ledeč nad Sázavou, Přelouč. Nejen v těchto městech se vedou spory o nové supermarkety. Otrlí investoři už si však na protesty zvykají a jenom se usmívají: všude totiž nakonec vyhráli.

Přes tisíc šest set obyvatel Přelouče podepsalo petici proti výstavbě supermarketu Tesco na místě parku v centru města. Na čtyři sta padesát lidí z Ledče nad Sázavou nesouhlasí s likvidací zchátralého kina a jeho proměnou v obchod Billa. V Šumperku se zase schyluje k zahájení podpisové akce proti výstavbě Interspaaru na místním sídlišti. Může ale pár stovek podpisů zastavit plány velkých obchodních řetězců?

Zdržují, ale nevyhrají

"Zatím se investora snažíme odradit od myšlenky postavit supermarket Tesco v parku uprostřed Přelouče," říká Irena Burešová, starostka města. Park, v němž by prodejna měla vyrůst, je ale majetkem soukromých vlastníků a město nemá příliš šancí stavbě zabránit. "Máme jedinou možnost. V novém územním plánu prohlásit pozemky za veřejnou zeleň. Než ale plán schválíme, musíme území udržet nezastavěné pomocí stavební uzávěry," plánuje starostka. O stavební uzávěře rozhoduje zastupitelstvo obce a vymezuje jí území, na němž se trvale nebo dočasně zakazuje stavební činnost.
"Postup města je hrubě protizákonný. Nemohou věčně prodlužovat stavební uzávěru, vždyť nový územní plán má být schvalován až v roce 2010," nesouhlasí Miloslav Saiver, advokát majitelů pozemků a investora projektu. Pod pohrůžkou soudní pře žádá urychlené zrušení uzávěry.
"Navrhujeme kompromis. Tesco by nám nevadilo v jiné části města, nabízíme i pozemky," ustupuje obchodnímu řetězci starostka Burešová. Saiver není spokojen: "Nabídnuté místo není pro investora ekvivalentem hlavně umístěním. Tesco má s obchodováním tisíckrát větší zkušenosti než radnice a nejlépe ví, v jakém místě bude prodejna přínosem pro zákazníky." Burešová je rozhodnuta zeleň v centru Přelouče dále bránit a přivítala by větší pravomoci. V Polsku například Sebeobrana, populistické uskupení začleněné do vládní koalice, navrhuje, aby starostové obcí měli vůči výstavbě supermarketů právo veta.

Interspaar za kotelnu

Na sídlišti Temenice v moravském Šumperku chce vybudovat supermarket firma Interspaar. Z právního hlediska jde o jiný problém než v Přelouči, radnice má v rukávu všechny trumfy; bez jejího souhlasu nikdo na sídlišti stavět nemůže. "Záleží jen na zastupitelích města, na jejich zdravém rozumu," říká šumperský starosta Zdeněk Brož. Nechce ale prozradit, jaké rozhodnutí zastupitelů by považoval za správné.
Proti stavbě horečně protestují obyvatelé sídliště i firma, která opodál staví rodinné domky. "Interspaar bude poslední ránou pro místní živnostníky, moje prodejna je na zavření," říká Bohdana Kohoutková, majitelka obchůdku s potravinami. "O část tržeb už mě připravil diskont Plus," dodává trpce. Šumperští zastupitelé jsou postaveni před závažné dilema: Interspaar jim slibuje pomoc při řešení letitého ekologického problému s rozpadající se kotelnou, místo níž by supermarket vyrostl. "Sami si s odstraněním kotelny nevíme rady, je to desetimilionová investice," prozrazuje starosta.
Už na počátku dubna vzdala svůj boj proti výstavbě prodejny Lidl v Hořovicích občanská iniciativa Kapka. Nejprve se pokoušela zabránit celé investici, později jen vykácení lipové aleje. Nakonec však aktivisté pouze rezignovaně vyzvali občany, aby se přišli s lipovou alejí důstojně rozloučit.

***

Zadupané protesty

2003, Frýdek-Místek: Protestovalo se proti výstavbě Kauflandu v památkové zóně Frýdku, přímo u středověkých městských hradeb.
Aktivita vyústila v sérii politických demonstrací a koncertů proti místní komunistické radnici. Zbytečně, Kaufland byl postaven.

2005, Znojmo: Stavbě Kauflandu se snažili zabránit členové Strany zelených a Občanského sdružení za životní prostředí. Poukazovali zejména na to, že za oběť stavbě padne několik stromů. Prodejna byla otevřena v prosinci.

2006, Stříbro: Ochránci přírody iniciovali petici občanů proti výstavbě supermarketu Lidl. Město rozhodlo ve prospěch stavby.

Foto popis| Dosud největší tuzemské demonstrace proti výstavbě supermarketu zažilo v roce 2003 město Frýdek-Místek. Komunistická radnice přesto Kaufland prosadila.
Foto popis| Proti stavbě ostravského hypermarketu Carrefour protestoval v roce 2000 i bezdomovec Žery. Stavbě nezabránil, ale společnost mu náhradou vystavěla sádrokartonový domeček.
Foto autor| Foto: ČTK

Případ Dolejš a případ Jacques
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Názory a komentáře | strana: 76 | autor: Martin Fendrych

Policie chrání neonacisty, premiér zase komunisty

V noci na středu 27. dubna neznámí muži zbili místopředsedu komunistů Jiřího Dolejše. A na 1. máje policista bez služebního čísla zmlátil dvojku pražské kandidátky Strany zelených Kateřinu Jacques, vrchní ředitelku Sekce pro lidská práva a rovné příležitosti Úřadu vlády České republiky. Strany obé využily v předvolební kampani.
Neví se, kdo přepadl Dolejše, ale premiér Paroubek má jasno: podle něho je to výsledek "naprosto nepřiměřeného protikomunistického štvaní" a "něco jako studená občanská válka, kterou rozpoutala ODS".
Fuj. Kriminálního aktu bez dalších informací využil proti soupeři.
Mlácení Dolejše nikdo nenatočil, existuje jen jedna verze - Dolejšova.
Prý mu nadávali do komunistických sviní a říkali "hele, to je ten poslanec", takže to nebylo obyčejné přepadení, ale rovnou "násilí proti skupině obyvatel", kde je podstatně vyšší trestní sazba.
(Když vás někdo zbije jako nočního chodce, dostane rok, když vás ale zmydlí jako komunistu nebo neonacistu, dostane tři roky.)
Možná ovšem o politiku vůbec nešlo, mohlo jít o omyl, nebo si s Dolejšem kdosi vyřídil účty. Před pěti lety mu vykradli byt a teprve letos v lednu se věc dostala před soud. Svědkyně M. před trestním senátem v Praze 6 vypověděla, že v době, kdy byl byt vybílen, měla s Dolejšem úzké styky a užívala pervitin. To neznamená, že drogu bral i zbitý komunista, dokonce o závislosti paní M. ani nemusel vědět, vždyť mnohdy ani rodiče netuší, že "perník" berou jejich děti. Je na tom ale dobře patrné, jak se kolem každého z nás motají nejrůznější lidé. Zmlátit Dolejše mohl kdokoli. Důkaz o tom, že si na něj v noci počíhali antikomunisté, naprosto chybí. Brutalita útoku by svědčila spíš o galerce než o odpůrcích Lenina, Stalina, Grebeníčka a Filipa. Antikomunisté u nás komunisty netlučou.
Druhý případ je jiný. Policista, který bil Kateřinu Jacques, nečiní rozdílu mezi pohlavími a lidská práva mu nic neříkají. Teď, když už ví, že se mu pod ruku dostala nikoli feťačka nebo "podvratný živel", ale ředitelka z Úřadu vlády ČR, zřejmě lituje, že si na ní zgustnul. Oproti útočníkům, kteří tloukli Dolejše, má smůlu: jeho čin byl natočen, mlácení ženy jsme zhlédli v televizi, našli se věrohodní svědci jako třeba Hana Marvanová.
Pana mlátičku postavili mimo službu, což je standardní postup. Premiér Paroubek řekl, že "jednal zřejmě v přechodném pominutí mysli". Při CzechTeku viděl mlácení tanečníků opačně, ale nedivme se, je kampaň. Máme k dispozici dvě protichůdné verze bití. Věc ale můžeme lehce posoudit. Žena, která jde demonstrovat se svými dětmi (11 a 12 let), se těžko hodlá servat s neonacisty. Někdo řekne: Proč tam brala děti? - Aby jim ukázala, kde žijí. A to obě viděly až nechutně zřetelně. Dívat se, jak jim uniformovaný maniak řeže mámu a pak ji odvleče, to jen tak nezapomenou... Člověk ještě jakž takž pochopí, že zasahujícímu policistovi prasknou nervy, třeba nemá rád ženy a nadržuje skinům. Naprosto nepochopitelné však je, že ho kolegové nezadrží, neodtrhnou, nechají dámu mlátit. Bití a mačistické urážky podle výpovědi Kateřiny Jacques pokračovaly v autě i na služebně. To omluvit nelze. Neselhal jen jednotlivec, vždyť ani ostatní nezasáhli. V policii je to tedy NORMÁLNÍ. A to se musí změnit. I ti, kdo přihlíželi a pochechtávali se, by měli stát mimo službu.
Policie se brání: Paní Jacques "narušovala oznámený a klidný pochod neonacistů". Měla by dostat metál. Proč u nás pochodují náckové? Proč se na ně nemůže křičet, že je nechceme? Věřit, že by se tato třiačtyřicetiletá žena vrhla na skiny, nemohl ani onen prvomájový pořádkový bijec. Zelení toho využijí. Brutální policista zřejmě paní Jacques pomohl do sněmovny.
U zelených člověk předpokládá, že by se měli střetávat s establishmentem, zvlášť když jeho pořádkové síly doprovázejí po ulicích řvoucí neonacisty. Kateřina Jacques dělala, co měla. Horší je to s Dolejšem. Přepaden byl kdovíproč a Paroubek z toho udělal hon na komunisty. Přitom ti u nás dávno nemají co dělat.
Když tu legálně fungují komunisté a když je premiér bere pod svá křídla, pak není divu, že po ulicích mašírují neonacisté a policie je chrání před demonstrující ženou a jejími malými dětmi.

Foto autor| Ilustrace: Martin Velíšek

O lůze a iluzích socialistických romantiků
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Názory a komentáře | strana: 77 | autor: Michal Musil

Diář

Legrační jsou příběhy socialistických a komunistických velikánů, kteří se sice vytrvale zaštiťovali dělnictvem, ale lidi práce viděli akorát z okna jídelního vozu. Třeba takový Lenin; jeho životní styl, proletariát sem, proletariát tam, byl vždy úřednicko-buržoazní, inu, dle zásad leninismu přece profesionální revolucionáři třídu pracujících vedou, ale sami manuálně nepracují.
Podobné odcizení od mas však lze nyní identifikovat i u autentického levicového myslitele Martina Hekrdly, komentátora deníku Právo. Podle něho se hrozivý antikomunismus, který ohrožuje demokracii, neprojevuje jen útokem na místopředsedu KSČM Dolejše: s touto atmosférou souvisí i incident, při němž strážník zbil kandidátku Strany zelených Kateřinu Jacques. "... fašistická ulice - pod ochranou policie - beztrestně vyzývá k násilí," napsal doslova.
Nezapřu jistý obdiv k vytrvalosti, s níž zmíněný novinář kouzelným jazykem zmodernizovaného Komunistického manifestu bojuje proti globálnímu kapitalismu. Tentokrát bych ale své oblíbené zvolání - Hekrdla má článek, den bude slunečný -myslel ironičtěji. Tedy: nepřekvapuje jeho postoj k útoku na Dolejše, i když, upřímně řečeno, antikomunistický motiv nestál dosud na ničem jiném než na poslancově tvrzení, jemuž můžeme, ale také nemusíme věřit. Horší je, že komentátor hájí společenské vrstvy, které zjevně sám tak úplně nezná.
Jak vůbec může spojovat zbití paní Jacques, a policejní bití obecně, s antikomunisty? Cožpak nikdy neposlouchal v hospodě? Cožpak neslyšel, jak lidé hlásící se ke komunistům volají jedním dechem po tom, aby strážníci všechno víc řezali? Řadu voličů KSČM a sociální demokracie můžeme jen stěží považovat za uvědomělé intelektuály, kteří podporují pokrok a avantgardu. Když loni policisté zbušili mládež na CzechTeku, schvalovali zásah podle průzkumu veřejného mínění hlavně příznivci ČSSD a KSČM; věru "antifašistický" postoj. A ať už máme k takovým datům jakoukoli nedůvěru, možná vcelku ladí, že znovuzavedení trestu smrti požadují opět především příznivci zmíněných stran - jaký rozdíl oproti USA, kde ho naopak chtějí konzervativci.
Útok na Kateřinu Jacques možná skutečně podpořila "fašistická ulice". Taková lůza se však nesjednocuje na antikomunismu, spíše na nenávisti k těm, kdo nějak vybočují z české postkomunistické selanky, k dredatým i bohatým. Marx-leninský výklad, že fašisté jsou produkt nejreakčnějšího velkokapitálu, se prostě opět ukazuje jako chybný.

Zrní
Týden 
9.5.2006 | rubrika: Kultura | strana: 81 | autor: -jks

* Zbití kandidátky Strany zelených Kateřiny Jacquesové udatným policistou zaslouží odsouzení, příznivce strany by však mohl potěšit výrok Jaroslava Haška z časů jeho politické kariéry: "Jsme biti, ale rosteme!" * Václav Havel při vítání své knihy Stručně prosím vyprávěl společnosti, jež se ve čtvrtek při té příležitosti sešla v pražské Týnské literární kavárně, anekdotu, kterou sám vymyslel. Sdělil, že je to jediná jím stvořená anekdota, že se lidé, kterým ji vypráví, moc nesmějí, ale jemu se líbí. Tak ji tu s dovolením ocitujeme, neboť nám se tedy líbí.
Schválně, jak vám: "V Baden-Badenu se Jindřich Jindřich s Butrusem Butrusem ožrali ožrali." * Keith Richard z Rolling Stones spadl na Fidži z palmy a ošklivě se natloukl. Co tam stařík lezl, že? * Vyšel nový Viewegh. * Celý minulý týden strávil americký silák David Blaine ve skleněné kouli naplněné 8 vodou. Dýchal jen trubičkou a jinou trubičkou vylučoval. Nakonec chce překonat světový rekord v zadržení dechu. Ten dosud držel jistý Němec - osm minut a padesát osm vteřin. * Jiří Paroubek poskytl dlouhý rozhovor MF Dnes, v níž byl představen jako kulturní člověk a velký čtenář. Na otázku, jaká je "kniha jeho života" uvedl knihu Poslední rytíř dánský od Thit Jensenové a dodal: "Výborná kniha, těžké čtení - jako u většiny skandinávských autorů".
Podívejme se, co o autorce uvádí Slovník severských spisovatelů (Libri, 2004). Jensen(ová) Thit, 19. 1. 1876 Fars/o - 14. 5. 1957 Kodaň, dánská prozaička a bojovnice za práva žen. Její romány, ať už ze současnosti nebo hist., jako např. J/orgen Lykke (1931, č. Poslední rytíř dánský, 1942) nebo Stygge Krumpen (1936, č. 1942), ilustrují, mnohdy v přehnaně pestrém koloritu, autorčiny feministické teze. Vzdor nevalné literární kvalitě byly její historické romány zvláště za 2. světové války velmi oblíbené. Značka fr (František Fröhlich). * K premiérově grattulaci šťastnému ottci Karlu Gottovi k dceři Charlottě Elle Gottové se pochopitelně ze srdce připojujeme. * Trochu opožděně gratulujeme rovněž Jiřímu Dědečkovi k funkci předsedy PEN klubu. Poprvé se tvář předsedy českého PEN klubu zároveň ocitla na billboardech. Zdobí například dálnici Praha-Brno v úseku Vysočiny, kde písničkář kandiduje za zelené.

Foto autor| Foto: 1 archiv Pražského jara, 2, 3-6, 10 ARCHIV, 7 ČT, 8 Karel Šanda, 9 AP

První tresty za zákrok na 1. máje
24 hodin 
9.5.2006 | rubrika: Česko | strana: 4 | autor: ps

POLICIE Za prvomájový policejní zákrok vůči kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques již padl první kázeňský trest. Policista, který měl na starosti zadní část průvodu neonacistů, byl za nečinnost potrestán snížením platu o deset procent na jeden měsíc.
Policejní prezident Vladislav Husák se na tom dohodl s ministrem vnitra. Husák chce s vedením policejního prezidia projednat další případné postihy. "Týkat se to bude asi dvou až tří lidí z obvodního ředitelství Praha II a pražské policejní správy," řekl Husák.

Bursík: Nechceme do vlády za každou cenu
Českobudějovické listy 
9.5.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: LIBUŠE FRANTOVÁ

Teď je u nás situace optimální - při sestavování kandidátky jsme totiž žádnou naději na kariéru nedávali

Pokud se dostane Strana zelených v červnových volbách do Poslanecké sněmovny, může chodit její předseda Martin Bursík do práce v pantoflích. Bydlí totiž naproti přes ulici.

* O Straně zelených se teď mluvilo nejvíc v souvislosti s napadením vaší kandidátky Kateřiny Jacques. Jak na vás tento otřesný případ zapůsobil?

Dotklo se mě to velice osobně, protože s Kateřinou úzce spolupracujeme. Ta první informace o útoku byla hrozivá, popisovala mi ji telefonicky přímo ze služebny. Nepovažuji tuto věc za selhání nějakého devianta, kterému ruply nervy, ale za problém v systému řízení policie a v postoji, který zaujímá vůči občanům. Je skutečně zapotřebí, aby inspekce byla vyvázána z resortu vnitra, aby nemohlo docházet k tomu, že se policisté navzájem kryjí.

* V tom se shodujete s lidovci a občanskými demokraty.

Teď nechci dělat politiku. Ale je to možná naopak, protože naši členové v Radě pro lidská práva už tohle navrhovali dávno. Ale je dobře, že je tady shoda.
Viděli jsme na CzechTeku, že policie mlátila lidi. A ani jeden z těch případů, které jsme viděli ze záznamů na vlastní oči a které nás pobuřovaly, nevedl k potrestání. A to je pro mě nepřijatelné. Tehdy ten politický tlak na razantní zásah byl viditelný. Když tak nepřiměřený zásah politici pokryjí, zvýší sebevědomí policistů, že tímto způsobem mohou jednat, že je to legitimní věc, že stát takové jednání od policie očekává. Teď by se měli politici chytnout za nos, aby konečně došlo k systémovým změnám včetně personálních.
Vystoupení policejního prezidenta Vladislava Husáka v České televizi bylo bizarní. Na kritiku, že ostatní policisté deviantovi ještě kryli záda, prohlásil, že to sice má své meze, ale mluvil v souvislosti s tím o pojmu firemní kultura. Podle mého názoru by měl tento člověk bezpodmínečně letět.

* Přejděme teď k vaší straně. Do politiky jste vstoupili přímo raketově. Jak si to vysvětlujete?

My jsme se dostali i na jedenáct procent. To je hrozně moc.

* Říkáte to, jako by vás to lekalo.

Nás to samozřejmě velmi těší. Co je důležité, že taková podpora nám už dnes umožňuje ovlivňovat politickou scénu, a to docela významně. Znamená to konec jedné z variant, které přicházely do úvahy dřív, než jsme vletěli na politickou scénu, a tou byla menšinová vláda s podporou komunistů. Ti se už začali těšit, ale náš vstup snížil preference ČSSD a ono jim to už nevychází.
Druhým efektem je, že strany si všimly, že nová témata, s nimiž jdeme, veřejnost oslovují a že není moudré nechat je ležet někde v prachu. V reakci na to ČSSD přijala svůj ekologický manifest. Oni zkopírovali náš program včetně názvu kapitoly Odklon od ropy, včetně celé řady principů.

* Proto zřejmě ODS představuje svůj program postupně a co nejpozději.

Jeden můj zahraniční kolega přišel s tím, že u nich na univerzitě tomu říkají metoda Control copy, Control "vložit" - podle funkcí u textového procesoru na počítači.
ČSSD má na papíře jako my, že je pro snížení daně u biopaliv na vytápění z 19 na 5 procent. Ale když se o tom jednalo ve sněmovně, tak ministr financí a úřadující předseda ČSSD Sobotka šel proti. Stejně tak sociální demokraté říkají, že chtějí mít zákon na podporu energie z obnovitelných zdrojů, ale proti byl ministr průmyslu ČSSD Milan Urban. Teď zase Paroubek tvrdí, že chtějí omezit jízdy kamionů o víkendu, ale ČSSD v dubnu hlasovala pro to, aby se jízda kamionů o víkendu rozšířila o 16 hodin. A poslanec ČSSD Jaromír Schling dokonce navrhoval 24 hodin.
Posun udělala i ODS, má také ekologických program. Neuvádí v něm sice konkrétní cíle a nástroje, ale to nepotřebujeme, my víme, jak na to jít. Důležité je, že si tohoto tématu všimli a mají ho ve svém programu

* S kým byste se spíš shodli v ekologické oblasti?

To je obtížné. ČSSD hlasovala pro rozšíření jízdy kamionů o 16 hodin, ODS o 24 hodin. Tak s kým se máme shodnout, když chceme jízdy kamionů omezit?

* Budete skutečně prosazovat úplný zákaz jízdy kamionů o víkendech? Není to opačný extrém?

Není. Samozřejmě by existovaly výjimky - pro živá zvířata, kazící se potraviny a pro kombinovanou dopravu. Kdyby dopravce o víkendu použil pro přepravu vlak, mohl by z překladiště třeba v Praze dovézt náklad kamionem do cíle.

* Máte na kandidátkách řadu nezávislých osobností. Některé strany mají proto obavu, že když s vámi uzavřou koalici, nebudou se moci o vaše hlasy opřít.

To je taková politická strategie před volbami - pokusit se z našeho plus udělat minus. Máme vyprofilované, vyhraněné osobnosti, v tříkolových primárních volbách vyhráli ti nejlepší a pustili jsme na přední místa i nezávislé osobnosti. To není úplně typické. A shodli jsme se na programu, i když je hodně konkrétní.
Navíc se nechceme dostat do vlády za každou cenu. Naším cílem je vstup do sněmovny a etablování zelených v parlamentu. Nemáme žádnou potřebu něco za něco handlovat, proto by naši lidé neměli mít problém s udržením loajality.

* Je něco tak zásadního, od čeho byste neustoupili za žádnou cenu?

Já to nerad říkám. Víme, na kterých tématech nám záleží. Patří do toho omezení kamionové dopravy, její převedení na železnici, ekologická daňová reforma, která pustí do výroby elektřiny modernější technologie šetrnější k životnímu prostředí, školství jako základ budoucí konkurenceschopnosti České republiky a ochrana spotřebitele. V programu máme také přímou volbu prezidenta, starostů a hejtmanů, omezení imunity poslanců a senátorů.

* To tvrdí všechny strany, ale pak omezení imunity neprojde. Kde je záruka, že to bude u poslanců Strany zelených jinak?

Jsem jediný předseda, který může garantovat, že poslanci strany budou hlasovat pro návrhy na omezení imunity tak, aby se vztahovala jen na dobu výkonu mandátu a souvisela jen se svobodou slova, protože to všichni podepsali v etickém kodexu.

* A když někdo bude hlasovat v rozporu s kodexem? Poslanecký mandát mu stejně nemůžete odebrat.

To ne. Ale takový člověk si podřízne větev ve straně. Při sestavování dalších kandidátek bude mít "záznam", že porušil etický kodex, vnitřní pravidla, která ve Straně zelených máme.

* Z čeho by tedy Strana zelených při sestavování koalice určitě neustoupila?

To jsou nové jaderné bloky elektráren, s nimi nikdy nemohou zelení souhlasit, protože to je součástí evropské politiky. V tom jsme pro případné partnery naprosto transparentní.

* Co považujete za nejdůležitější v ekonomice?

Aby se snížila byrokracie na minimum, aby stát zefektivnil své výdaje, zrušil povinnost úhrady minimální živnostenské daně i registrační pokladny. Usilujeme o to, aby se snižovala celková daňová kvóta, aby se snížily povinné odvody sociálního pojištění, prostě aby se míra přerozdělování státu snižovala.

* Vy jste v televizní diskusi řekl, že máte blíž k ČSSD, ale podle vašich ekonomických hesel mi připadá, že máte blíž spíš k pravici. Tak jak to vlastně je?

Dneska vyšel na jednom internetovém serveru titulek Zelení už nemají blíž k ČSSD. Máte pravdu, v ekonomickém programu je shoda s ODS větší. Ale neshodujeme se na jejich rovné dani. My chceme, aby daň z přidané hodnoty byla diferencována a byla ekologicky spravedlivější. Aby ten, kdo škodí životnímu prostředí, platil víc. To je nejmodernější a efektivní způsob ekologické ochrany. Netlačí podnikatele do defenzivy, ale motivuje ho k hledání efektivních řešení.

* Řekl jste, že jedna možnost je po volbách úplně uzavřená. Spolupráce s komunisty. Ale co kdyby po volbách premiér Paroubek přišel s menšinovou vládou do sněmovny a ucházel se o hlasy všech politických stran?

Když budeme vědět, že takovou vládu nepodpoří ODS ani KDU-ČSL, a že by se tedy opírala o hlasy komunistů a byla by po celé volební období na komunistech závislá, tak bychom jí hlasy nedali. Tohle platí a bude platit.

* Jste připraveni na to, že když začnete mít politický vliv, mohou do vaší strany "nalézt" kariéristé, kteří použijí zelené jako výtah k moci, jak se to stalo jiným stranám?

Že bychom dali do přihlášky kolonku Nepřijímáme kariéristy? To je těžké. V ostatních stranách je to zabetonované, všichni si chrání své pozice. Obranným mechanismem je etický kodex nebo tříkolové primární volby, v nichž se posuzují schopnosti i integrita kandidátů.
Chceme zabránit tomu, aby došlo k "autobusové" demokracii, jak říkají v Rakousku, když někdo získá do strany své zaměstnance, a udělá tím kariéru. To se stalo ČSSD v případě současného náměstka pražského primátora Hulínského. Teď je situace ve straně optimální. Když jsme sestavovali kandidátky, naději na velkou kariéru naši kandidáti neměli.

* Kritici i vám vyčítají, že nejste novou tváří v politice, že jste byl členem několika politických stran. Proč jste přecházel z jedné strany do druhé?

Od momentu, kdy jsem na jaře 1989 vstoupil do politiky v Hnutí pro občanskou svobodu, jsem držel jedno téma - ochranu životního prostředí. To bylo mojí motivací v politice. Autority v ekologickém hnutí, které přešly do politiky a měly obdobné názory na ekologii, se začaly v 90. letech angažovat v různých politických stranách. Bedřich Moldán v ODS, František Pelc v Unii svobody, já ve Svobodných demokratech a později v KDU-ČSL. To byla filozofie ekologa Josefa Vavrouška. Koncept selhal na tom, že si lidé nedokázali ve stranách vybudovat pozici, aby prosadili do politiky ekologii, protože stranám bylo tohle téma ukradené. Když přišla možnost dát svoje zkušenosti ve prospěch Strany zelených, tak jsem po tom sáhl. A vím, že to je konečná.

***

Strana zelených vznikla v prosinci 1989. V roce 1991 se stala členkou Liberálně sociální unie, s níž se dostala v roce 1992 i do České národní rady, která se počátkem roku 1993 přeměnila v Poslaneckou sněmovnu. V říjnu 1993 zelení z LSU vystoupili. Před dvěma roky se strana stala členkou Evropské strany zelených. Dnes má Strana zelených přes 1000 členů. Její voličské preference už několik měsíců přesahují pětiprocentní hranici potřebnou pro získání křesel v Poslanecké sněmovně. V současné době mají zelení jednoho zástupce v parlamentu - loni na podzim byl zvolen senátorem v Praze 10 novinář a nestraník Jaromír Štětina. Na nižších úrovních má Strana zelených zastupitele v krajích, městech i obcích, v několika obcích má i starosty.

Foto popis| Šestačtyřicetiletý Bursík vystudoval ochranu životního prostředí na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy v Praze. Není v politice žádným nováčkem: byl už poslancem, ministrem životního prostředí i pražským zastupitelem.
Foto autor| Foto čtk Martin Štěrba

Foto popis| Na zelené cestě

Foto autor| Foto čtk
Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Téma; 03
Publikováno| Českokrumlovské listy; Téma; 03
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Písecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Prachaticka; Téma; 03
Publikováno| Listy Strakonicka; Téma; 03
Publikováno| Táborské listy; Téma; 03
ID| eee17aad-a1b4-4427-a3f8-6fe81bbeb2b0

Zelení vyrazí na koloběžce
Deník Litoměřicka 
6.5.2006 | rubrika: Litoměřicko | strana: 14 | autor: (eva)

Směr Litoměřice naberou v neděli ráno, vyjíždějí přitom z Roudnice

Litoměřice - Propagační kampaně jednotlivých politických stran nabírají i na Litoměřicku na intenzitě. Předvést se veřejnosti se rozhodla i Strana zelených. A to poměrně kuriózním způsobem, který podle jejich vysvětlení propaguje zdravý životní styl. Do ulic totiž vyrazí na koloběžce. Stane se tak v neděli v osm hodin ráno, kdy z Roudnice nad Labem naberou směr Litoměřice, odkud budou pokračovat na Českou Lípu. "Na koloběžce se vystřídá asi pět lidí, které budou doprovázet příznivci Strany zelených a roudničtí Sokolové, kteří mají k této straně s ohledem na svůj životní styl blízko," vysvětlil Roudničan Vladimír Vlk, který je na sedmém místě krajské kandidátky Strany zelených. Akce neprobíhá pouze na Litoměřicku, ale i v jiných regionech České republiky.

Region| Severní Čechy

Hajduchová: Zelení jsou více než ekologičtí aktivisté
Dobrý den s kurýrem 
9.5.2006 | rubrika: Volby 2006 | strana: 7 | autor: MICHAL DVOULETÝ

Zeptali jsme se za vás

Z regionálních leaderů je Jana Hajduchová jedinou ženou. Také její Strana zelených, která v posledních měsících zaznamenala raketový růst volebních preferencí, se chlubí třetinovým podílem zástupkyň něžného pohlaví na svých kandidátních listinách. A přesto, že Jana Hajduchová doposud nezastávala žádnou politickou funkci, v dalším pokračování našeho předvolebního seriálu odvážně přiznává, že si na post poslankyně troufá.

* Několikrát jste neúspěšně kandidovala do zastupitelstva Uh. Hradiště, takže vlastně nemáte žádnou zkušenost s politikou. Opravdu se na to cítíte? Jaký je třeba váš názor na daňovou reformu a jaký systém preferujete?

Pokud jde o mou kandidaturu, tak mohu říct, že jsem již jednou kandidovala do českého parlamentu, do Evropského parlamentu, dvakrát do hradišťského zastupitelstva, a to za různé subjekty. Vždycky jsem byla v pozici nezávislého kandidáta na kandidátní listině, byla to Strana pro občanskou společnost, Sdružení nezávislých, do městského zastupitelstva jsem kandidovala za KRUH. Tyto subjekty si jsou názorově dost blízké a vytvářely pro nezávislé kandidáty poměrně dobré zázemí. Většinou jsem se objevovala na místě, které bylo zjevně nevolitelné. Byla jsem na této pozici ne z důvodu, že bych se chtěla z nevolitelného místa dostat do parlamentu nebo zastupitelstva, ale protože to bylo rozhodnutí, kterým jsem chtěla podpořit lidi, kteří byli na těch volitelných místech. A pokud jde o ty zkušenosti s politikou, tak není pravda, že bych měla nulové zkušenosti. Jednak jsem působila v několika komisích jak na kraji, tak na městě, jednak jsem jako člověk pracující v nevládních neziskových organizacích velmi úzce spolupracovala s krajem, městem Uherské Hradiště i řadou obcí. Troufám si proto tvrdit, že komunální politiku znám. Na druhou stranu je pravda, že to není parlamentní politika, a myslím si, že i kdybych byla členem zastupitelstva, tak o parlamentní politice bych toho stejně moc nevěděla. Přesto si myslím, že na to mám.

* A jaký daňový systém tedy preferujete?

Strana zelených prosazuje ekologickou daňovou reformu. Je to složitý systém, který se těžko popisuje pár větami. Vstupem do Evropské unie jsme se zavázali, že do roku 2008, což je již za dva roky, zavedeme spotřební daň na fosilní paliva. Pokud se to bude dít nepromyšleně, na poslední chvíli a pod tlakem z Evropské unie, tak se může stát, že to povede k velmi nepříjemným cenovým skokům. Ekologická daňová reforma zavede tyto spotřební daně diferencovaně na fosilní paliva tak, aby se do jejich ceny promítalo i poškozování životního prostředí, kompenzované tím, že se zlevní práce, neboť se sníží odvody na sociální a zdravotní pojištění. Státu by to žádné peníze navíc nepřineslo, ale také by o žádné peníze nepřišel a zároveň je to spojeno s myšlenkou rozdělit daně trochu jiným způsobem. Zdá se to být složité, ale toto je základní princip a je potřeba říci, že v některých evropských zemích se už úspěšně realizuje.

* Pokud se stanete poslancem, tak k tomu přijdete asi jako slepý k houslím jen díky náhlé popularitě Zelených.

Mě skok v popularitě Zelených osobně moc nepřekvapil. V oblasti ekologie se pohybuji již hodně dlouho a vím, že je to téma, které lidi hodně zajímá. Současná pozice Strany zelených, která například v Praze dosahuje až 18 procent volebních preferencí, odpovídá reálné pozici Strany zelených v Evropě či Evropském parlamentu. Spíš by bylo zajímavé se zamyslet, proč Strana zelených dřív tyto preference neměla. Ale to už je minulost a je to otázka spíš pro politology.

* Co budete v parlamentu dělat?

Ráda bych se věnovala oblasti životního prostředí, ale blízká jsou mi také témata z oblasti rozvoje měst, dopravy, dopravní infrastruktury. Moje původní vzdělání je architekt - urbanista a v této oblasti bych dokázala také najít svoji parketu.

* Paní Marie Horáková nám napsala, že je sice chvályhodné, že Zelení mají na své kandidátce více než třetinu žen, ale přiznejme si, že všechny ty výrazné osobnosti-ženy byly v české politice zatím vždycky převálcovány. Máte dost hroší kůži na takové prostředí?

Ženy to mají ve vrcholové politice skutečně asi těžší, i když z osobní zkušenosti to zatím posoudit nemůžu. Já si myslím, že tu hroší kůži mám. Na druhou stranu si myslím, že jsou ženy v politice velmi důležité právě proto, že obecně mají kůži tenčí než muži. Jinými slovy řečeno, jsou na některé věci citlivější, v některých situacích jsou pragmatičtější a chovají se trochu jinak. Myslím si, že čím víc žen v parlamentu bude, tím míň tu hroší kůži budou potřebovat.

* Povídá se, že si Bursík až moc rozumí s ČSSD. Jaký je váš názor na sociální demokracii a na politický styl premiéra Paroubka?

Já to oddělím. ČSSD je jednou z největších politických stran u nás, její úloha je nezastupitelná. Přestože rozdělení na pravici a levici pokládám trochu za zastaralé, je to v naší politické kultuře natolik tradiční záležitost, že rovnováha mezi pravicí a levicí se tady ještě nějakou dobu bude udržovat a ČSSD je prostě tou jednou půlkou vah. Druhá věc je politický styl Jiřího Paroubka, který se mně prostě nelíbí. On je spojovaný s politickým stylem pánů ministrů Jandáka, Ratha ... Myslím si, že je to ten politický styl, který je výrazně "mužský". Je dost hrubý a netolerantní. Mám ráda, když se lidé k sobě chovají slušně, když si dokáží vyměňovat názory, když dokáží poslouchat argumenty druhých.

* Na redakční e-mail přišly také dotazy, které se týkaly povolebních ambicí Strany zelených. Pokud tedy ve volbách uspějete, budete se tlačit do vlády, nebo budete spíše chtít načerpat zkušenosti v parlamentních lavicích?

Vidím to tak, že je to stále ještě na vážkách. Podle současných preferencí není možné v tuto chvíli říct, jak volby přesně dopadnou. Jediné, co se z toho dá odhadnout, je to, že to bude velmi jemné balancování a počítání na jednotlivé poslance. Těžko se dá v této situaci říct dopředu: "Ne, my do vlády nepůjdeme" nebo "Ano, my do vlády půjdeme". Důležitým momentem pro toto rozhodování bude, jaká část našeho volebního programu bude realizovatelná v tom kterém možném uskupení.

* Máte dostatek odborníků, které by mohla Strana zelených nabídnout do vlády?

To v každém případě ano. I kdyby došlo na to, že Strana zelených bude sestavovat vládu, tak se budeme bavit o několika málo ministerstvech a Strana zelených ty odborníky má.

* A s kým byste šli do vlády?

Nešli bychom do vlády s komunisty. Nešli bychom ani do vlády podpořené komunisty.

* Co se dá udělat pro to, aby k nám Němci a Rakušané nevyváželi své odpadky? Když se dostanete do parlamentu, postaráte se o to? Zeptala se paní Jarmila z Uh. Hradiště.

Myslím si, že se o to měla postarat naše vláda daleko dřív. Jak sleduji poslední vývoj, tak si Němci odpad z Libčevsi už začali odvážet. První krok je udělán, samozřejmě je potřeba tuto problematiku dotáhnout do konce. Je potřeba, aby fungovaly dvě věci. Dobře nastavená legislativa o dovozu druhotných surovin, protože tento odpad k nám byl dovážen právě pod hlavičkou druhotných surovin. Zároveň musí správně fungovat kontrola na hranicích. Můžete mít dobrou vyhlášku, dobré zákony, ale pokud firma ví, že kamion na hranicích nikdy nikdo neotevře, tak sem mohou vyvézt cokoliv. To je ale krátkodobé opatření, protože od roku 2007 bude i u nás platit Schengenská dohoda, která kontroly na hranicích téměř zruší. Pak už to bude především problém dobře nastavené legislativy včetně sankcí. Zahraničním firmám se to prostě nesmí vyplatit, zbavovat se odpadu tímto způsobem.

* Někde jsem četl, že prosazujete zákaz kamionové dopravy o víkendech. Ale to už přece platí, ne? Ptá se Antonín Čevela.

Ano, dříve to platilo, ale vláda před několika týdny tento zákaz zrušila. Zákaz jízdy kamionů přes víkend je jen část celkové dopravní strategie, kterou navrhujeme. O víkendech je totiž ještě vyšší zatížení dálnic osobní dopravou, lidé jezdí na chalupy. Ale za daleko důležitější považuji naši snahu dostat kamióny z našich dálnic na koleje. Stačí si projet Evropu a zjistíte, že počet kamionů, které jezdí u nás a které jezdí kdekoliv jinde, je naprosto nesrovnatelný.

* S tím souvisí další čtenářská otázka, ve které pan Martin ze Starého Města upozorňuje právě na to, Zelení chtějí upřednostnit železniční dopravu před výstavbou nových silnic. A ptá se, zdali s tím souhlasíte, když žijete v regionu, který pro svůj rozvoj nezbytně potřebuje dobudovat rychlostní komunikace?

Souhlasím s tím, ale tento náš záměr neznamená, že se okamžitě zastaví výstavba veškerých komunikací a že se vrhneme jenom na železnice. Je třeba to zvažovat individuálně a podívat se na to, které komunikace je třeba postavit, které je možné odsunout nebo nestavit vůbec. Spíš upřednostňujeme budování rychlostních komunikací a obchvatů před velkou dálniční sítí, mimo jiné i proto, že postavit dálnici je několikanásobně dražší a trvá to mnohem déle.

* Další z našich čtenářů, který nám telefonoval do redakce, říkal, že nemá nic proti ekologickým aktivitám, ale někdy mu to připadá tak, že kvůli jedné rostlince aktivisté blokují dlouhé měsíce nebo roky výstavbu například důležitých obchvatů, které zlepší život stovkám lidí. Nebude se Strana zelených chovat v parlamentu podobně? Dokážete posoudit problémy v celé jejich šíři, nebo máte před očima pouze ekologii?

Já se musím trošku zastat ekologických iniciativ. On to i ten čtenář zformuloval velmi dobře - že mu to tak připadá. To je totiž pohled člověka, který většinou o těch konfliktních stavbách příliš mnoho neví a vnímá jen to, co se dá zahlédnout na povrchu například přes některá média. Ve skutečnosti se v těchto případech jedná o velmi komplikované spory, kde se nebrání jedna rostlinka, ale často naprosto unikátní přírodní lokality, které - pokud budou poškozeny nebo zmizí - navždy ochudí naše přírodní bohatství. A tyto postoje často vycházejí z hluboké znalosti problému, která ale chybí těm, kdo mají ve svých rukou rozhodovací moc. Proto vypadají navenek tyto spory tak extrémně. Velice často se setkávám s tím, že lidé strkají do jednoho pytle Stranu zelených a všechny ekologické aktivity. Podle mě je jedním ze základních pilířů demokratické společnosti diverzita, která je ohromná i v ekologických hnutích. A kdyby se člověk zadíval na jednotlivé ekologické aktivity, tak by zjistil, že mají velice rozdílné způsoby chování. Přestože se dají nazvat jedním společným slovem - iniciativy, pohybují se od toho, co většina veřejnosti považuje za extrém, i když to třeba podpoří, až po aktivity, jako je například centrum ekologické výchovy, které pracuje s dětmi. Všechny tyto činnosti mají své místo v pestré demokratické společnosti. Strana zelených musí svým způsobem chování stát ještě malinko někde jinde, protože v okamžiku, kdy se ocitne v parlamentu, bude a chce respektovat pravidla parlamentní politiky. A myslím si, že v okamžiku, kdy Strana zelených jde do voleb s tématy, jako je ekologická daňová reforma, odklon od ekonomiky orientované na ropu, reforma zdravotnictví, modernizace školství a další témata, která nejsou konfrontační a slepě neupřednostňují pouze a jen ekologii, tak už to samo o sobě dává obrázek a jistotu o tom, jak se chce Strana zelených chovat. Samozřejmě se může stát, že budeme na něčem trvat, protože to budeme považovat za důležité. Pak se budeme snažit náš postoj obhájit, ne trucovitě stát proti všem, ale přesvědčit všechny ostatní, aby stáli s námi.

* Další telefonický dotaz zněl takto: Jsem učitelka a šokujeme mne, že by se realizovala představa Zelených a zrušily by se přijímací zkoušky na středních a vysokých školách. Jak by se studenti vybírali? Nebo by se vzali všichni? Vždyť na gymnázia se hlásí třeba šestkrát tolik žáků, než kolik mohou vzít. Zmizel by také zdravý aspekt soutěživosti, který děti motivuje k výkonům. Myslím, že úroveň školství by tím zase klesla.

Dva roky jsem pracovala jako učitelka a víc jak dvacet let pracuji s dětmi, takže znám jejich prostředí a znám děti, jak středoškoláky, tak děti na základní škole. Jsem přesvědčena, že zrušení přijímacích zkoušek dětem ani kvalitě vzdělání neublíží. Kritériem pro přijetí by měl být prospěch žáků či studentů v posledním ročníku nebo kombinovaný, který by zohledňoval jejich dosavadní studijní úspěchy. Ke zkouškám by se sáhlo pouze v případě, kdy by rodiče dětí trvali na tom, aby šlo jejich dítě třeba na gymnázium a nemělo by odpovídající prospěch. Nevýhoda zkoušek je ale v tom, že děti mohou být velmi vystresované a je spousta těch, které mají znalosti, umí pracovat, mají velmi dobré studijní předpoklady, ale u zkoušek se prostě rozklepou a podají naprosto jiný výkon. Kritérium úspěchu je pak postaveno na jednom jediném výkonu, nikoliv na celkových schopnostech dítěte. Úroveň našeho školství by to určitě nesnížilo, protože to, jestli se někde dělá nebo nedělá jedna zkouška, neříká vůbec nic o kvalitě vzdělání dětí. Úroveň školství by se snížila, pokud by šla dolů úroveň učitelů a to, jak tito učitelé učí. A pokud jde o soutěživost, já si myslím, že právě soutěživost, obzvláště na základních školách, dětem hodně ubližuje. My od malička vychováváme děti k soutěživosti, všichni chceme, aby právě to naše dítě bylo nejlepší, ale být nejlepší, soutěžit, to také znamená porážet své spolužáky a vidět je jako konkurenty. Ale když se pak člověk dostane do pracovního procesu, zjistí, že mu chybí další základní schopnosti, nutné pro to, aby byl úspěšný. Patří k nim schopnost spolupráce, sociální inteligence, schopnost respektovat své kolegy, vytvářet partnerství. Ti, kteří byli nejvíce soutěživí, bývají často ti, co neumí spolupracovat. Právě přemíra soutěživosti, která je na našich základních školách, je přesně tím, co děti učí nespolupracovat.

* Chcete zřídit Úřad pro ochranu spotřebitele. Nebude to znamenat jen další růst počtu úředníků?

Naším záměrem je provést ve veřejné správě tak zvaný personální audit, tedy přehodnotit ve všech úřadech potřebu úředníků. Jsme přesvědčeni, že se najde řada úřadů, kde je jich přebytek. Na druhou stranu se najdou místa, kde je zapotřebí personální kapacitu navýšit, a právě ochrana spotřebitelů je jedním z těchto míst. Postavení spotřebitele v dnešní společnosti není rovnoprávné. V praxi to znamená, že když si člověk koupí nějaký aušus, musí podstoupit dost tvrdý boj na to, aby dostal do svých rukou to, na co má právo - kvalitní zboží za přiměřenou cenu.

* Pavel z Uherského Ostrohu napsal, že považuje za naprostý nesmysl snahu Zelených zrušit v Evropě NATO. Vždyť jaká by byla potom protiváha k USA? NATO má mít dvě nohy, USA a Evropu. Kde se v Zelených vzal tento komunistický názor?

Současná situace vypadá tak, že je NATO řízeno Spojenými státy. Právě proto, že v Evropě by měla existovat protiváha k USA, je potřeba posílit roli bezpečnostních sil Evropské unie. My bychom chtěli snížit vliv USA na dění v mezinárodní politice. Mně se velice nelíbí, že se může prezident Spojených států rozhodnout a rozpoutat válku v Iráku, do které vtáhne řadu dalších států. Proto chceme, aby vojenské síly Evropské unie vytvořily protiváhu USA, nikoliv dvou válečných sil, který stojí proti sobě, ale protiváhu politickou dvou silných složek, které budou schopné spolupracovat jako partneři. Nevidím na tom nic komunistického, je to jen snaha o přiměřenější rovnováhu ve světové bezpečnosti.

***

ING. ARCH. JANA HAJDUCHOVÁ

Narodila se v Praze v roce 1961, kde vystudovala gymnázium a fakultu architektury, obor územní plánování a urbanismus. V roce 1986 se přestěhovala na Uherskohradišťsko. V roce 1993 založila Regionální pobočku Společnosti pro trvale udržitelný život Bílé Karpaty. Od té doby spolupracovala s mnoha dalšími ekologickými a společensky zaměřenými organizacemi. Podílela se na organizaci řady aktivit pro veřejnost, například koordinovala kampaň "30 dní pro občanský sektor", organizovala Dny Země, regionální část festivalu dokumentárních filmů o lidských právech "Jeden svět", "Dny pro duševní zdraví", podílela se na vydávání časopisu Bílé-Biele Karpaty. Od roku 2003 vedla studentský klub při Gymnáziu UH. V roce 2003 pracovala rovněž jako šéfredaktorka katalogu Letní filmové školy v Uherském Hradišti. V letech 2003 až 2005 pracovala jako učitelka angličtiny. Od roku 1980 aktivně pracuje s dětmi a mládeží, věnuje se ekologické výchově. Je vdaná a má dvě děti.

Otázky na kandidáty posílejte na adresu DOBRÝ DEN S KURÝREM, Zelný trh 1245, 686 01 Uh. Hradiště nebo na e-mail: michal.dvoulety@ddk.cz

18. dubna

KSČM

RNDr. Vladimír Koníček
poslanec
hlasů 6
SMS ve tvaru: VOLBY 1 na č. 605237187

24. dubna

SNK ED EVROPŠTÍ DEMOKRATÉ

Miroslav Kovářík
starosta Modré
hlasů 8
SMS ve tvaru: VOLBY 2 na č. 605237187

2. května

ČESKÁ STRANA SOCIÁLNĚ DEMOKRATICKÁ

Ing. Antonín Seďa
poslanec
hlasů 78
SMS ve tvaru: VOLBY 3 na č. 605237187

9. května

Strana zelených

Ing. arch. Jana Hajduchová
překladatelka
hlasů 32
SMS ve tvaru: VOLBY 4 na č. 605237187

15. května

KDU-ČSL

Ing. Ludvík Hovorka
poslanec
hlasů 335
SMS ve tvaru: VOLBY 5 na č. 605237187

22. května

ODS

Ing. Jaroslav Plachý
poslanec
hlasů 8
SMS ve tvaru: VOLBY 6 na č. 605237187

Komu dáte svůj hlas do Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR?

SMS posílejte ve výše uvedeném tvaru na tel. číslo 605 237 187. Cena SMS dle vašeho tarifu. Průběžná uzávěrka hlasování je každý pátek ve 12 hod.

Foto popis|

Klíč| Volební preference; Hovorka Ludvík; KDU

O debatu s lídry nebyl zájem
Jihlavské listy 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: (js)

JIHLAVA - Nedobytnou pevnost připomínal ve čtvrtek vstup do DKO Jihlava. Pod dohledem kamer České televize probíhal v divadelním sále přímý přenos diskusního pořadu Otázky Václava Moravce speciál.
Vstupu do divadelního sálu předcházela důkladná prohlídka a průchod bezpečnostními rámy. "Už se nám stalo, že lidé do sálu chtěli pronést nože nebo plynové spreje," omlouval v úvodu přísná bezpečností opatření moderátor Václav Moravec.

Hosty určil průzkum

ČT do jeho pořadu na základě předvolebního bleskového třídenního průzkumu v regionu pozvala pět lídrů politických stran, které by podle oslovených respondentů získaly na Vysočině více než pětiprocentní podporu voličů. Do horkých křesel před kulisy s trikolorou tak postupně vedle sebe zasedli ministr vnitra František Bublan, místopředsedkyně ODS Miroslava Němcová, komunistický poslanec Pavel Kováčik, lidovec Jan Kasal a za Stranu zelených písničkář Jiří Dědeček. Zájem veřejnosti o účast v televizní debatě byl ale v Jihlavě oproti jiným regionům podle Moravce menší. Příznivci jednotlivých politických stran zaplnili divadelní sál o třech stech místech pouze zčásti. Zadní řady zůstaly prázdné. Zahájení půldruhahodinového přenosu na obrazovkách ČT2 předcházelo hodinové zahřívací kolečko, které bylo pohříchu kontroverznější než samotný televizní přenos. Během něj si totiž pětice lídrů mohla vyzkoušet, jestli dokážou programové priority svých stran shrnout do minutového limitu - většině se to podařilo. Lídři se v úvodních projevech shodli na hlavních prioritách společných všem stranám - občany na Vysočině podle nich trápí hlavně nezaměstnanost a špatná úroveň silnic a dálnic.

Dálnice a nezaměstnanost

"Chceme přesunout kamiony na koleje," vysvětlil lídr SZ Dědeček způsob, jak chtějí Zelení řešit kolapsovou situaci na D1. Debata, již diváci ČT2 ještě neměli možnost sledovat, se posléze vyostřila u zákona o neziskových nemocnicích, který obhajoval lídr KSČM Kováčik s tím, že sníží možnost vytunelování nemocnic. "Ten zákon je paskvil. Vytunelovat se dá všechno," oponoval mu naopak Kasal. Na pořad večera se dostal i vznik krajského policejního ředitelství. "Nebráním se tomu, aby vzniklo," řekl k investici za miliardu korun ministr Bublan, který od kolegů sklidil kritiku za to, že se ke vzniku ředitelství na Vysočině staví laxně.
Přímý přenos pak už zmíněné téma dopravy obohatil o debatu nad nedávným prvomájovým zbitím pražské kandidátky Strany zelených Kateřiny Jacques policistou. "Nejde jen o tento incident, pochybení bylo mnohem více," zdůvodňovala svou žádost o odstoupení ministra Bublana Miroslava Němcová. K ní se přiklonil i Jiří Dědeček. Bublan ale možnost odchodu zamítl. "Kdyby selhala organizace, tak ano, ale selhal pouze jedinec," řekl.

Ostatní zelenají, tvrdil Dědeček

Lídři také na popud moderátora Moravce hodnotili letošní předvolební kampaň. "Volby budou jiné, protože Paroubek otevřel dveře KSČM," prohlásila Němcová. Jiří Dědeček zase ostatní strany nařkl z toho, že v rámci kampaně postupně zelenají. "Nevím, kdo od koho opisoval," okomentoval to komunista Kováčik.
Politici se snažili obhájit také přílišnou "materiální" orientaci" svých programů, kterou všem stranám přiřkla politická expertka Alena Dvořáková, která se do debaty zapojila z pražského studia. "Většina témat je spjata s penězi. Málo se ale v programech objevuje důraz na kvalitu života, chybí témata slušnosti nebo řešení xenofobie," upozornila Dvořáková. Výtku z přítomných přijal za svou stranu jen komunista Kováčik. "Mé osobní apely ke slušnosti jsou ale pověstné," neopomenul dodat.

ODS u diváků vyhrála

V závěrečné půlhodině přenosu dostaly prostor i dotazy z publika a Moravcem vybraných regionálních novinářů, například na téma pokračování těžby uranu v Dolní Rožínce nebo nedostatku vzdělanosti. "Jestli chceme vysoké školy, musíme mít pro uchazeče také uplatnění," řekl k tématu nedostatku vzdělaných obyvatel kraje komunista Kováčik. Během trvání přímého přenosu probíhalo televizní divácké hlasování, kterého se formou sms zúčastnilo zhruba 15 tisíc diváků z celé ČR. S velkou převahou v něm zvítězila ODS, druhá skončila KSČM, po ní KDUČSL, ČSSD a poslední Strana zelených. V pořadu tentokrát nedostal prostor předseda strany Pravý blok Petr Cibulka, který se v závěru přenosu zviditelnil máváním plastovou cedulí s volebním číslem strany, kterou zastínil výhled diskutující novinářce.

Klíč| Kasal Jan; KDU

Zelené autobusy na Šumavě čeká inovace
Klatovský deník 
6.5.2006 | rubrika: Klatovsko | strana: 11 | autor: JOSEF JIŘIČKA

Každoročně se před prázdninovou sezonou objevoval v novinách článek s informací, že kromě drobných změn na začátku a konci sezony, které kopírují začátek a konec prázdnin, v zásadě to ostatní více méně zůstane při starém. Letos po 10 letech se tato zvyklost porušuje hlavně z důvodu, že tentokrát k významnějším změnám opravdu dochází. Na úvod a pro uklidnění přichází zásadní ujištění, že se není třeba obávat zásadních omezení, ale naopak, dochází ke změnám k lepšímu, a je přirozeně na místě o nich veřejnost jako budoucí uživatele dostatečně informovat.
Dosavadní systém byl nejvíce omezen tím, že po lince mezi Železnou Rudou a 80 km vzdálenou poslední zastávkou v Kaplici pod Boubínem, jezdily proti sobě pouze dva autobusy. To v hlavní míře určovalo četnost jízd, i časy na začátku a konci dne. Známé přibývání počtu cestujících mezi polovinou července a polovinou srpna zvládaly posilové autobusy k větší či menší spokojenosti obou stran.
Na samém začátku plánování nové sezony se podařilo dojednat, že napříště už Správa NP nebude jediná, kdo bude prázdninové autobusy provozovat, a z největší části také nakonec hradit. Platí to, že se nemění trasy linek s tím, že dosavadní linka mezi Špičákem u Železné Rudy a Kaplicí pod Boubínem se ve Kvildě dělí na dvě části. Kvilda se stane důležitým přestupním místem do Bučiny, Horské Kvildy a Churáňova. Mění se četnost jízd na linkách a rozšiřuje se okruh poskytovatelů přepravy. V západočeské části se jako nový přepravce objevila společnost Šumava Bus, s.r.o.
Velkým přínosem pro letošní rok se může stát nová linka Cyklobusu Plzeň - Kvilda, která pojede jednou denně tam a zpět z Plzně přes Přeštice, Klatovy, Nýrsko a Hojsovu Stráž do Železné Rudy a dál bude pokračovat po trase zelených autobusů až do Kvildy. Do Kvildy budou dál jezdit i cyklobusy společnosti Cyklotrans z Českých Budějovic. Obě posledně jmenované linky převezmou i obsluhu území mezi Kvildou a Kaplicí pod Boubínem, a to jak v čase, kdy buď tudy projíždějí poprvé ráno, tak i během doby, kdy by ve Kvildě čekaly až do nastoupení zpáteční jízdy. Autobusy mezi Železnou Rudou a Kvildou, které budou dál v režii Správy NP, budou moci jezdit častěji, a tím přibude tzv. přepravní kapacita. Autobus z Kvildy do Churáňova bude jezdit denně, to znamená nově i o sobotách a nedělích. Naproti tomu linka jezdící z Horské Kvildy na Bučinu zůstává téměř beze změny. Autobusy budou ráno vyjíždět později a budou končit až v podvečerních hodinách, a tím se lépe přizpůsobí návštěvnickému provozu.
Územně odloučená linka v Nové Peci bude mít napojení na pět vlaků od a do Českých Budějovic a Prahy.
Mění a rozšiřuje se i navyklá podoba hlavního informačního materiálu s názvem Autobusem po Národním parku Šumava především v části s jízdními řády. Ty budou zahrnovat všechny přepravce, kteří budou po dosavadních linkách Zelených autobusů jezdit, bez ohledu na to, kdo bude provoz autobusů hradit. Pro usnadnění orientace budou významně rozšířeny o část informující o možných přestupech mezi linkami nebo jejich částmi. Rozšířila se i část turistického průvodce s nabízenými tipy na výlet. Nové vydání se objeví v závěru května a zanedlouho poté se 17. červnem přijde i start nové sezony.
Co přirozeně nelze naplánovat, ale lze si nanejvýš pouze přát, je pěkné počasí pro Šumavu o prázdninách. Doufejme, že bude mnohem lepší než to deštivé loňské, na které jsme raději už většinou zapomněli.

Foto popis|
Region| Západní Čechy

Exprezident Havel zve do Třeboně
Listy Jindřichohradecka 
6.5.2006 | rubrika: Jindřichohradecko | strana: 9 | autor: (kur)

Praha, Třeboň - Bývalý prezident Václav Havel má na Třeboň jen milé vzpomínky. Po výročním zasedání PEN klubu to potvrdil třeboňský spisovatel a nakladatel Miroslav Hule.
Oba budou další dva roky členy výboru PEN klubu: Hule byl znovuzvolen a Havel nově obdržel titul čestného předsedy. Výbor je dvanáctičlenný a jeho osazenstvo zastupuje asi dvě stovky lidí, kteří se zasloužili o literaturu - spisovatele, nakladatele a knihkupce.
"Václav Havel vzpomíná na Třeboň velmi rád. Vyprávěl mi, že při cestách do zahraničí často hovoří o našem tradičním rybářství a zve do Expozice Třeboňsko - krajina a lidé, při jejímž otevření před dvěma roky byl. Podle jeho slov je unikátní," uvedl Miroslav Hule.
PEN klub je mezinárodní organizace. V české sekci se to prý v poslední době jen "zelená" . . . "Hodně z členů se hlásí ke Straně zelených, kterou vidíme jako novou šanci," zmínil Hule, jenž sám dokonce také kandiduje. Novým předsedou PEN klubu byl zvolen písničkář Jiří Dědeček.

Foto popis| Svátek. Svatý Florian, patron hasičů, měl tento týden svátek. Malým "příspěvkem" byla v Dačicích i předcházející oslava padesátin náčelníka místních hasičů Jiřího Voleina, na kterou kolegové připravili malé překvapení.
Foto popis| Co mají společného? Bývalý prezident České republiky Václav Havel a třeboňský spisovatel a nakladatel Miroslav Hule.

Foto autor| Foto František Vejvoda
Region| Jižní Čechy

Za první máj padl trest
Metro 
9.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: FILIP SKLENÁŘ

Policista, který velel při incidentu s Kateřinou Jacques, má nižší plat

NĚKOLIK HODIN POTÉ, co na výzvu premiéra Paroubka prezident neudělil hodnost generála Vladislavu Husákovi s odůvodněním, že dosud není dořešena záležitost Kateřiny Jacques, daly se mlýny spravedlnosti do pohybu a vyplivly rozdrcence. V nevšední hodinu svátečního dne usoudil policejní prezident, že velitel, který dohlížel na zásah zezadu, "nezajistil celou řadu úkolů, které zajistit měl".

Tvrdé tresty

Trest, který policisté udělili svému kolegovi, je jako obvykle tvrdý, hraničící až s brutalitou - snížení platu o deset procent na celý jeden měsíc. Husák nevylučuje ani další drakonické postihy. "Týkat se to bude asi dalších dvou až tří lidí z obvodního ředitelství Prahy 2 a pražské policejní správy." Prezidium dá podnět Inspekci ministra vnitra, aby prověřila účast dalších osmi až deseti policistů.
Kandidátka Strany zelených Kateřina Jacques, která dle vyjádření Policie České republiky "nesením transparentu narušila zadní koncepci poklidného neonacistického průvodu", vidí věci jinak. "Nejde mi o nějaké trestání jednotlivců," uvedla pro deník Metro. "Je třeba si uvědomit, že problém je v samotném systému. Policie prostě nemůže kontrolovat sebe sama."

Husák: Systém je v pořádku

"Systémové selhání nepřichází v úvahu," řekl Husák ČTK, "spíše se jedná o podcenění přípravy a podcenění realizační fáze."
"Kdyby byl systém v pořádku, mohlo by se sice stát, že by jednomu policistovi povolily nervy," komentuje paní Jacques, "ale ostatní by jej jistě okamžitě zpacifikovali. Můj případ je jen pomyslná špička ledovce," míní. "Jsem ve výhodě, protože jsem známá. Podobných věcí se odehrává spousta a procházejí mimo pozornost médií."

Psycholog, kam se podíváš

Policejní prezident vydal pokyn, aby při jakémkoliv nasazení většího počtu policistů byl při instruktáži psycholog. Měl by odhadnout, zda někdo z nich nejeví známky nervozity, které jej pro výkon funkce v dané chvíli diskvalifikují. Dosud byli psychologové nasazováni jen u speciálních jednotek.
"Jde mi opravdu spíše o ostatní lidi. Chci, aby můj případ zahájil veřejnou diskusi, která povede k takovým změnám, které výskyt podobných incidentů omezí na zcela zanedbatelné minimum," řekla deníku Metro Kateřina Jacques.

Postkomunistickým zemím podle Havla hrozí plíživý fašismus
Metro 
9.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 4 | autor: PETR PROKOPEC

Bývalý prezident Václav Havel uvádí, že Čechám hrozí nový úkaz - tzv.
neofašismus.

Exprezidenta Havla, který v neděli vystoupil v Otázkách Václava Moravce, přiměl k této myšlence především brutální zákrok policie vůči kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques.
Právě s touto politickou stranou Havel velmi sympatizuje. "Byl jsem zelený, ještě když většina dnešních zelených nebyla na světě, mně je ta strana programově blízká," prohlásil Havel. Co se ovšem týká lídra strany Martina Bursíka, byl bývalý prezident poněkud zdrženlivější: "Uvidím, zda se k těmto věcem ještě nějakým způsobem vyjádřím."

I politici nesou vinu

Havel v neděli nejenom odsoudil zákrok, ale zároveň uvedl, že k atmosféře příznivé pro rozvoj neonacismu (nebo tzv. plíživého fašismu) přispívají svými výroky i někteří čeští politici. "Mám dojem, že někteří naši politici svými vyjádřeními, bezděky, aniž třeba chtějí, k tomu přispívají, k této atmosféře příznivé pro takovéto nálady," řekl exprezident. Jde především o výroky týkající se romského koncentračního tábora v Letech u Prahy, používání klecových lůžek v psychiatrických léčebnách nebo o práva homosexuálů. "Třeba když se mluví o tom, že ten náš koncentráček nebyl tak úplně špatný jako ty cizí, že cizáci nemají co říkat, jestli naši handicapovaní budou v klecích, když se dává najevo, že menšina jinak sexuálně orientovaná nemá co vyskakovat," dodal Havel.

Bublan: V kauze Jacques chybovali i šéfové policie
Metropolitní expres 
9.5.2006 | rubrika: Česko a Praha | strana: 2 | autor: jav

Praha - Při policejním zákroku proti šéfce vládní sekce pro lidská práva a kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques nepochybil jen policista Tomáš Čermák, ale i velitelé na všech úrovních při koordinaci zásahu. Tvrdí to ministr vnitra František Bublan.
Policejní systém podle Bublana selhal v tom, že se zásahu zúčastnili i řadoví policisté, kteří nemají potřebný výcvik. Policejní prezident Vladislav Husák uvedl, že Inspekce ministra vnitra prověřuje účast dalších osmi až deseti policistů. "Potrestání se bude týkat i šéfů pražské policejní správy," řekl večer Husák.
Během včerejška padl první trest za zásah. Policista, který měl na starosti zadní část průvodu, byl za nečinnost potrestán snížením platu o deset procent na jeden měsíc.

Praha slavila konec války
Metropolitní expres 
9.5.2006 | rubrika: Česko a Praha | strana: 3 | autor: Libor Hruška a iDNES

Hlavní město si chce více připomínat hrdinství obránců barikád

Na Pražském hradě, u památníku na Vítkově, ale také u mostu Barikádníků si včera Pražané mohli připomenout 61. výročí konce druhé světové války.

Praha - Mnohem komorněji než vloni proběhly v Praze oslavy konce druhé světové války. Zatímco při kulatém jubileu v roce 2005 nalákaly vojenské přehlídky a rekonstrukce bojů do ulic hlavního města tisíce diváků, letos se tu konaly především oficiální akce.
Video na www.idnes.tv Například na Hradě slavnostně přísahalo 235 nových profesionálních vojáků. Poté prezident jmenoval několik nových generálů. Na žádost premiéra Jiřího Paroubka mezi nimi kvůli kontroverznímu prvomájovému zásahu proti kandidátce Strany zelených chyběl policejní prezident Vladislav Husák.
Na generála byl naopak povýšen ředitel Úřadu pro zahraniční styky a informace Karel Randák, který si kvůli utajení své podoby nechal narůst na slavnostní povýšení vousy a vlasy.
Lidé si konec války mohli připomenout i u památníku obránců mostu Barikádníků. "Pražské povstání má tři symboly - budovu rozhlasu, Staroměstskou radnici a barikády. Těch bylo kolem 1600 a město na nich bránilo přes 30 tisíc osob - mužů, žen i dětí," řekl primátor Pavel Bém.
Ve Studentské ulici v Dejvicích zase byla odhalena pamětní deska generálmajora Josefa Balabána, který byl právě tady v roce 1941 zatčen gestapem.

Co vy na to?

Své názory pište SMS na 724 245 484 ve tvaru MEX NAZOR text zprávy nebo e-mailem na: dopisy@expresdenik.cz.

Foto popis| Oslav výročí konce druhé světové války se u památníku na Vítkově tradičně zúčastnil i prezident Václav Klaus.
Foto autor| FOTO: MAFA - MICHAL ŠULA

Zelení míchají kartami
Plzeňský deník 
9.5.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: (lf)

Povolební sen sociálních demokratů o menšinové vládě podporované komunisty dostal s nástupem zelených do žebříčků volebních preferencí vážné trhliny. S jejich vstupem do sněmovny se červeno-rudé koalici zřejmě nepodaří dosáhnout potřebné většiny. Strana zelených totiž jakoukoli spolupráci s komunisty odmítá, nebude podporovat žádnou vládu, která se bude opírat ve sněmovně o jejich hlasy.
"Pokud by se zelení dostali do parlamentu, mohlo by to odvrátit hrozbu povolební koalice ČSSD s komunisty," připustil politolog Bohumil Doležal. "Vidím jejich šance jako reálné.
Lidi chtějí alternativu vůči současným parlamentním stranám," tvrdí politolog Rudolf Kučera. Přiznává, že novou stranu, která do politického prostředí vnáší nová témata, jež zatím v programech politických stran nebyla, vidí v politice rád. "Vidím to jako pozitivní. Je to strana s novým programem, navíc strana hodně prozápadní," dodává Kučera.
Přesto je skeptický k tomu, že by zelení mohli vytvořit vládu společně s ODS. "Nevidím takový problém v rovné dani občanských demokratů, ale v otázce kandidáta na příštího prezidenta. Ať už bude koalice jakákoli, musí se v otázce prezidenta shodnout. Podmínkou ODS bude Václav Klaus a to je podle mne pro zelené osoba naprosto nepřijatelná," míní. Václav Klaus je totiž kritik občanské společnosti, ekologických aktivit i evropské integrace, tedy věcí, které jsou organickou součástí programu Strany zelených. "Klaus má v Evropské unii špatné jméno. Na jeho další prezidentskou kandidaturu by zelení nemohli přistoupit," je přesvědčen Kučera.
Jedinou možností, jak se vyhnout problému, který by bránil po volbách vytvoření koalice ODS, KDU-ČSL a Strany zelených, by mohla být shoda na přímé volbě prezidenta. Zelení ji mají ve svém programu, ODS ji v minulosti také navrhovala. "Nemusela by to být pro ODS nepřekročitelná podmínka, protože v přímé volbě by měl Václav Klaus jako úspěšný prezident velkou šanci na znovuzvolení," domnívá se Kučera.

Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; Téma; 03
Publikováno| Domažlický deník; Téma; 03
Publikováno| Chebský deník; Téma; 03
Publikováno| Karlovarské noviny; Téma; 03
Publikováno| Klatovský deník; Téma; 03
Publikováno| Rokycanský deník; Téma; 03
Publikováno| Sokolovský deník; Téma; 03
Publikováno| Tachovský deník; Téma; 03
ID| 74c04d5f-9f67-4669-b43e-c24f21fc0bdf

V programu nejen ekologie
Plzeňský deník 
9.5.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: (šle)

Zelení patří v Evropě mezi strany vzniklé z kvasu šedesátých a sedmdesátých let. Jádro jejich programu tvořily původně radikální ekologické a politické požadavky tzv. "nové levice". Koncem minulého století prošli proměnou z protestních stran ve strany účastnící se vlád, jako například v Německu.
Čeští zelení částečně navazují na evropské tradice, v oblasti ekonomických reforem mají však blíže k liberálním, pravicovým stranám. Navrhují snížit daňové kvóty na 35 procent, omezit vliv státu na chod ekonomiky a zrušit minimální daň. Rádi by výrazně omezili byrokracii. Zelení počítají s posílením občanské společnosti a přímé demokracie. Navrhují například přímou volbu starostů, hejtmanů a prezidenta. Chtějí zavést volební právo již od 16 let. Dále by rádi zrušili padesátiprocentní omezení účasti pro městská referenda. Podporují větší účast žen v politice. V školství trvají na bezplatném vysokoškolském studiu.
Silně ekologické prvky má jejich přístup k oblasti paliv a energetiky. Navrhují různé odstupňování cen energie podle původu. Dále pak navrhují postupné opuštění závislosti na ropě a přechod od ropné ekonomiky k ekonomice vodíkové. Další náhrady ropy vidí v biopalivech a zemním plynu.
Ačkoli mají zelení výhrady proti využívání jaderné energie, nenavrhují přímo uzavření jaderných elektráren. Chtějí, aby nedocházelo k výstavbě nových, dále požadují vyřešení problému ukládání jaderného paliva.
Zahraničněpolitická orientace je silně proevropská. Usilují o výrazné posílení role EU ve světové politice, včetně získání křesla v Radě bezpečnosti pro Evropu. Někteří představitelé zelených by rádi nahradili úzkou vazbu na NATO vytvořením evropské armádní struktury. Politický program zelených je vysloveně levicový, jejich ekonomické názory a navrhované reformy mají blízko spíše k liberální pravici. Díky tomu jsou dobrými koaličními partnery jak pro ODS, tak pro ČSSD. Sami vylučují koalici pouze s komunisty.

Region| Západní Čechy
Publikováno| Plzeňský deník; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-jih; Téma; 03
Publikováno| Plzeňský deník - Plzeň-sever; Téma; 03
Publikováno| Domažlický deník; Téma; 03
Publikováno| Chebský deník; Téma; 03
Publikováno| Karlovarské noviny; Téma; 03
Publikováno| Klatovský deník; Téma; 03
Publikováno| Rokycanský deník; Téma; 03
Publikováno| Sokolovský deník; Téma; 03
Publikováno| Tachovský deník; Téma; 03
ID| 688e0702-02e0-4513-9836-1c64efc5b3ae

Jalta: Tajemný dům v Brně
Rovnost - Brněnský deník 
6.5.2006 | rubrika: Brno | strana: 4 | autor: (fin)

Už za několik měsíců by do paláce Jalta na brněnském Dominikánském náměstí měli chodit do práce úředníci magistrátu. V těchto dnech tam však chodí do práce dělníci a vedení magistrátu, jen když se chce pochlubit před novináři.
V přízemí je přítmí a chladno. Čím vyšší poschodí, tím více slunečních paprsků a bělejší zdi. Ve čtvrtém patře už to voní čerstvým bílým nátěrem a to šesté skoro září. Pokud někdo chtěl fotografovat, měl smůlu. Radní odmítli na exkurzi pustit fotografy. "Opravy šestého poschodí právě finišují, hotovo bude asi za čtrnáct dní. Musí se ještě položit podlahy, koberce, umýt okna a další drobnosti," popisuje poslední úpravy budoucího sídla magistrátních úředníků náměstek brněnského primátora Radomír Jonáš.
Radní trvají na tom, že si rekonstrukce Jalty vyžádá nejvíce dvacet milionů. "A tím myslím všech šest pater, která bude mít magistrát k dispozici," upozorňuje Jonáš.
Na varování politiků ze Strany zelených o tom, že statika budovy je podle posledních posudků v havarijním stavu a stěhování úředníků je nebezpečné, tak Jonáš neslyší. "Není to pravda, máme své posudky," vzkazuje opozici. Krásný výhled na Špilberk z jedné a na centrum města z druhé strany tak budou mít úředníci už v září, kdy opravy bývalé obchodní pasáže Jalty skončí.

Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Brno; 04
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Brno; 04
ID| 1c726f37-4a09-4e96-963c-9adf940c3808

Trochu chladný, ale i tak šťastný začátek máje
Rovnost - Brněnský deník 
6.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 7 | autor: ZBYNĚK VIČAR

týdenní glosář

Tentokrát dopadl První máj v Brně ve srovnání s loňskem výjimečně dobře. Bylo sice ošklivě. Centrum však tentokrát patřilo slušným lidem, a ne neonacistům, kteří se zde před rokem promenovali jako "studentská demonstrace" s transparentem Braune Macht. Což nikomu z představitelů Brna nevadilo.
Tentokrát si hnědou sílu mohli vychutnat Pražané. Zatímco v Brně měli lidé, kteří se jim postavili, s policií pouze právní oplétačky, v Praze už došlo na silnější kalibr. Snad tamní přehmat se zmlácenou vládní pracovnicí povede k tomu, že se První máj zase stane především Svátkem práce a všech zamilovaných. Lidé popírající holokaust, považující většinu lidstva za póvl a toužící po vládě tvrdé ruky s tímto datem totiž nemají pranic společného a neměli by ostatní obtěžovat.
Dobře dopadla i další "kauza". Do bezvědomí opilá matka v noci nechala roční holčičku mezi zahrádkami. Drama mělo šťastný konec pro všechny. Dítěti se nic nestalo, matka vystřízlivěla a podle všeho šlo o ojedinělý "úlet". Takže rodina zůstane pěkně spolu. Radši by to ale měli oslavit malinovkou. Jak se však počasí zlepšovalo, dobrých zpráv ubývalo. Zřejmě tou nejhorší pro všechny Brňany byla ta, se kterou vyrukovali Zelení. A to, že za velmi podivných okolností směněná Jalta bude potřebovat stamilionové injekce. Radnice tvrdí, že to není pravda. Má to dokázat posudek, na kterém teď pro město odborníci horečnatě pracují. Škoda, že pořádný materiál, vyvracející všechny pochybnosti, nebyl k dispozici před transakcí. Ušetřilo by to přinejmenším spoustu potištěného novinového papíru. A spoustu velmi ošklivých podezření.

Region| Jižní Morava
Publikováno| Rovnost - Brněnský deník; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Vyškovska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Břeclavska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Blanenska; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Slovácka; Názory; 07
Publikováno| Rovnost - Deník Znojemska; Názory; 07
ID| 333a8e5d-f149-4fc6-8192-352181ef0d4a

Politika ženy stále moc neláká
Týdeník Frýdecko-Místecko 
9.5.2006 | rubrika: Ženy v politice | strana: 2

FRÝDECKO-MÍSTECKO, TŘINECKO - Ženy se do politiky stále moc nehrnou. Stačí se podívat na kandidátky politických stran a uskupení do červnových parlamentních voleb. Zástupkyň něžného pohlaví je tam až žalostně málo.

Na Frýdecko-Místecku je jen málo žen, které by se chtěly aktivně zapojit do politického života. Alespoň to vyplývá při pohledu na kandidátní listiny do nadcházejících voleb do Parlamentu ČR. Jen šestnáct zájemkyň se zde uchází o přízeň voličů, a to navíc vesměs z míst, která jsou více méně nevolitelná. V tomto směru novátorská je Strana zelených, na čtvrté příčce je advokátka Simona Pavlicová z Frýdku-Místku. Za tuto stranu figurují na kandidátce ještě další čtyři ženy, které mají bydliště na Frýdecko-Místecku. Z velkých stran kandidují za ČSSD tři místní ženy, z nichž dvě jsou starostky - Iveta Zechová z Vratimova a Eva Richtrová z Frýdku-Místku. Obě jsou ale ve spodní části kandidátky. Za občanské demokraty a lidovce žádná místní žena do předvolebního boje nejde, za komunisty jsou zde dvě bezpartijní zájemkyně o poslanecký mandát. Unionisté mají dvě ženy a Nezávislí demokraté tři, z nichž dvě jsou ale bezpartijní. Při pohledu na nabídku jmen je tedy pravděpodobné, že ani letos a další čtyři roky nebude mít Frýdecko-Místecko své ženské zastoupení v Parlamentu ČR.
Také v současné době vykonávají funkci poslanců i senátorů z našeho regionu jen muži. Proč tomu ale tak je? "Podle mne je žen v politice tolik, kolik jich tam chce být," zamyslel se poslanec za ODS Karel Sehoř z FrýdkuMístku. Podle něj jsou ženy obecně více emotivní než muži a špatně snáší často vyhrocené vztahy, jaké ve sněmovně panují. "Občas se najde nějaká výjimka, ale takových je málo," domnívá se poslanec. Sám by přesto uvítal, aby političek bylo více. Se ženami se mu totiž spolupracuje lépe. "Ačkoliv bych tedy příliv žen do politiky přivítal, nejsem zastánce kvót ani pozitivní diskriminace," pokrčil rameny Sehoř. Politika je podle něj stresová záležitost. Možná se ale prostředí časem změní. A to právě po příchodu většího počtu žen. Toho se ale společnost výhledově nedočká.

O autorovi| Stranu zpracovala PAVLA FUCIMANOVÁ.

Holubová: Přizpůsobme se požadavkům regionů
Týdeník Havířovsko 
9.5.2006 | rubrika: Parlamentní volby 2006 | strana: 2 | autor: Tomáš Januszek a Libor Běčák

RNDr. Eva Holubová (Strana zelených) , odborná ředitelka společnosti, 50 let, Český Těšín, členka Strany zelených. Na kandidátce na 2. místě.

(1) Největším problémem Karvinska je z mého pohledu dlouhotrvající vysoká nezaměstnanost a negativní důsledky z ní plynoucí, kde bych chtěla na prvním místě jmenovat vysokou kriminalitu. Je to velmi tíživý moment, který má dopad na všechny sféry života regionu.
(2) Jedním z dobře propracovaných témat Strany zelených je zdravotnictví. "Zelená naděje ve zdravotnictví" je jednou z mých volebních tezí. Výraznější prevence, podpora alternativních forem léčení, reforma zdravotního pojištění, zvyšování zdravotního povědomí občanů.
(3) Všechny jmenované oblasti nějak fungují. Otázkou zůstává, co si představujeme pod pojmem dobře. Můj názor je, že je zapotřebí stav daných oblastí přizpůsobit požadavkům regionu a jeho specifikům. Pak budou v dobrém stavu.
(4) Jsem pro zrušení imunity poslanců na trestné činy, nevidím důvod, proč by poslanci neměli podléhat normálnímu režimu nemocenských dávek, režimu dopravy.
(5) Za svou největší devizu považuji skutečnost, že pocházím z odlehlého, opomíjeného a přehlíženého regionu republiky, kterému není věnována pozornost v té míře, jakou si zasluhuje. Náprava tohoto je i mým cílem.
(6) Moje motto:,,Mé jméno je člověk, zbytek je příjmení.
(7) Na téma koaličního uspořádání nechci spekulovat. Voliči rozhodnou a od toho se bude odvíjet další.

Foto popis|

O autorovi| Stranu připravili Tomáš Januszek a Libor Běčák.

Politici jsou zloději. Přiznali, že kradli
Vysočina - noviny Havlíčkobrodska 
6.5.2006 | rubrika: Zprávy z Vysočiny | strana: 3 | autor: JITKA ROHOVSKÁ

Lídři politických stran své příznivce nepřilákali, sál jihlavského kulturního domu byl poloprázdný

reportáž

Lídři pěti nejsilnějších politických stran z Vysočiny se utkali v Jihlavě v přímém přenosu čtvrtečního speciálu Otázky Václava Moravce. Předvolební diskusní pořad narušovali neukáznění Cibulkovi příznivci Pravého bloku.

Jihlava * Víc než politické sliby pěti lídrů z ODS, ČSSD, KSČM, KDU-ČSL a Strany zelených zůstanou v mysli některých diváků čtvrtečního pořadu Otázky Václava Moravce žluté cedule s černou obří čtrnáctkou. Jakmile totiž kamery stočily svůj objektiv do publika v sále, před obrazovkou se zatmělo, tedy spíše zažlutilo. To Cibulkovi příznivci neúnavně mávali transparenty s číslem 14, pod kterým jde strana do voleb.

U vchodu je těsno

I přesto, že přímý přenos z jihlavského Domu kultury a odborů začíná úderem 21. hodiny, předchází mu třičtvrtěhodinová generálka, televizním štábem označovaná jako zahřívací kolečko s politiky.
Lidé mají do sálu vstup povolen od 19. hodiny. U vchodových dveří se dlouhou dobu před začátkem tísní zejména hluční příznivci Cibulkovy strany. Ti také do sálu vtrhávají mezi prvními a dávají to štábu a ostatním divákům značně najevo, jako by oni byli těmi hlavními diskutéry pořadu.
"Rozptylte se, bojím se, že nebudeme v záběru. Já bych měl být v přímém záběru, sednu si tedy doprostřed. Ty máš flek tady, to je nejblíž k ose, co se dá vymyslet," rozkazuje hlasitě na celý sál Cibulka, který si spletl diskusi se svou předvolební kampaní. Sál se pomalu zaplňuje, spousta volných sedadel ale zůstává prázdných.

Bezpečnost v první řadě

Je 20. hodina a před poloprázdné publikum předstupuje moderátor večera a "krotitel politiků" Václav Moravec.
Ten se nejprve divákům v sále omlouvá, že museli projít bezpečnostním rámem. "Není to kvůli politikům. Ale když jsme s pořadem začínali, lidé nosili do sálu pepřák, kterým mohli ostatní ohrozit. Tak tomu chceme zabránit," odůvodňuje Moravec. Zároveň diváky prosí o vypnutí mobilních telefonů. Jediný, kdo na prosbu nebere ohled, je arogantní Cibulka. Během generálky, ale i přímého přenosu mu telefon hlasitě vyzvání hned několikrát.
Chvíli po osmé hodině večerní Moravec postupně zve na pódium hlavní "hvězdy" večera - Františka Bublana (ČSSD), Miroslavu Němcovou (ODS), Pavla Kováčika (KSČM), Jana Kasala (KDU-ČSL) a Jiřího Dědečka (Strana zelených).
Ti dostávají od moderátora otázky, na odpověď mají rovnou minutu a ani o vteřinu navíc. Na přetřes přicházejí otázky týkající se dálnice D1, zaměstnanosti, zdravotnictví, volebního programu a podobně. Někteří odpovídají vážně, jiní se snaží být vtipní. Necelou čtvrthodinku před devátou hodinou generálka končí. Chvilka pauzy, 21. hodina odbíjí a jede se naostro.

Klapka, jedeme

"Dobrý večer...," začíná přímý přenos. Politici nanovo rozjíždějí kolečko svých slibů. Slibují, rozčilují se, dávají najevo, že bez nich by život v České republice vlastně nebyl vůbec možný... A pořád dokola. Pokud někdo z diváků čekal, že se dozví něco nového, asi se spletl. Nic nového a ohromujícího z politiků v Jihlavě rozhodně nevypadlo. Osobně jsem měla nejlepší pocit snad jedině z Václava Moravce.

***

Ukradli jste někdy něco?

Pavel Kováčik: "Ukradl jsem mládí své manželce."

Jan Kasal: "Nikdy jsem nic neukradl, byl jsem k tomu veden od mládí."

Jiří Dědeček: "Ukradl jsem jako sedmnáctiletý lahev alkoholu pro svou dívku. Budu parafrázovat Freuda -Každý krade, a kdo tvrdí, že ne, krade dodnes."

Miroslava Němcová: "Ukradla jsem nápad a pak jsem s ním zamachrovala."

František Bublan: "Bojím se od dětství něco ukradnout. Jednou jsem ukradl ovoce ze stromu, pak jsem dostal strach a zůstalo to ve mně.

Co také zaznělo během večera

Jiří Dědeček na otázku, proč se dal na politiku "Jsem nespokojený s politiky. Je to, jako když vidím řidiče řídit opilého a v pantoflích. Tak mu raději řeknu, ať odstoupí, že budu řídit sám."

František Bublan na otázku, kdy mu bylo ouvej "Když jste mě pozvali do Otázek."

Jiří Dědeček o zdravotnictví "Jako pacient zažívám, že v nemocnici mně spíš nabídnou amputaci, než aby mi předepsali léky, protože jsou drahé."

V sále něco spadlo, následovala Moravcova reakce "Nebojte se, všichni žijí. V případě, že ne, budou odesláni do nemocnice k odebrání údů."

Václav Moravec při živém přenosu na dálku s politoložkou Vladimírou Dvořákovou, která seděla v Praze. Nutno podotknout, že spojení nebylo příliš dobré a profesorka moderátora slyšela špatně.
"Dejte větší odposlech paní profesorce," přikazuje Moravec režii. Mezitím se otáčí na Bublana: "To nebylo na vás." Zpětně se obrací na režii v Praze. "Jestli nezvýšíte odposlech, pošlu na vás Bublana."

TABULKA

Oblíbenost politiků

Strana    V průběhu pořadu   Na konci vysílání

ČSSD           11,5 %             12,8 %
ODS            44,5 %             43,8 %
KSČM           21,1 %             20,2 %
KDU-ČSL        17,1 %             16,3 %
Strana zelených 5,8 %             6,9 %

Pozn.: Hlasovalo patnáct tisíc diváků.

Foto popis| V průběhu pořadu udržela u diváků největší oblíbenost volební jednička za ODS, poslankyně Miroslava Němcová (na snímku druhá zleva).
Foto autor| FOTO JOSEF NĚMEC
Region| Vysočina
Publikováno| Vysočina - noviny Havlíčkobrodska; Zprávy z Vysočiny; 03
Publikováno| Vysočina - noviny Jihlavska; Zprávy z Vysočiny; 03
Publikováno| Vysočina - noviny Třebíčska; Zprávy z Vysočiny; 03
Publikováno| Vysočina - noviny Žďárska; Zprávy z Vysočiny; 03
Publikováno| Vysočina - listy Pelhřimovska; Zprávy z Vysočiny; 03
ID| 14a8c4b5-9e00-4f6d-b0e9-db69a43607d0

Klíč| Kasal Jan; KDU

Husák nebude generálem. Zatím
Vysočina - noviny Havlíčkobrodska 
6.5.2006 | rubrika: Události | strana: 7 | autor: TOMÁŠ PROCHÁZKA, LIBUŠE FRANTOVÁ

* Za zbití Kateřiny Jacques má jít policista před soud * Zelení chtějí odstoupení šéfa policie

Policisté doporučili poslat před soud svého kolegu, který brutálně zbil kandidátku zelených při prvomájové demonstraci. Kvůli incidentu se čeká další čistka v pražské policii a očekávaného povýšení se nedočká ani policejní prezident. Zelení dokonce chtějí, aby z čela policie odešel úplně.

Praha * Horko není poslední dny jen venku na slunci, ale i uvnitř policie. Potrestání se zřejmě nevyhne policista, který v první májový den brutálně zbil kandidátku Strany zelených a šéfku vládní sekce pro lidská práva Kateřinu Jacques. Inspekce ministra vnitra slibuje, že navrhne státnímu zástupci, aby policistu Tomáše Čermáka za zákrok obvinil a poslal před soud. "Inspekce došla k závěru, že zneužil svou pravomoc. Mimo to ještě zváží návrh na stíhání za ublížení na zdraví," řekla mluvčí ministerstva vnitra Radka Kovářová. Hrozí mu až tři roky vězení. Sám Čermák hodlá odejít do civilu, protože kauzu považuje za zpolitizovanou.
Jacques už inspektorům doručila lékařskou zprávu s popisem zranění. Ti teď čekají na znalecký posudek, a pak rozhodnou.
Pykat ale nebude jen policista Čermák. Premiér Jiří Paroubek chce ještě větší "průvan" v řadách policie. "Zejména vůči tomu, kdo způsobil, že se do zásahu, který byl jinak těžkooděnci kvalitně prováděn, připletli speciálně nevycvičení policisté. Naprosto mimo jakýkoli pořádek," uvedl s tím, že se prý těžkooděnci chovali naprosto profesionálně i podle Jacques. Naopak pořádkoví policisté pochybili nejen při jejím napadení na ulici, ale i později na služebně, kde údajně ji údajně znovu bili. Ti to však popírají s tím, že Jacques cíleně provokovala a "sehrála divadlo".
"Selhání policie je vážné a systémové. Počínaje jedním policistou, přes policisty na služebně, tiskového mluvčího až po policejního prezidenta, který zákrok obhajoval," řekl předseda Strany zelených Martin Bursík. Proto chce, aby policejní prezident Vladislav Husák opustil funkci.
Ministr vnitra o tom ale neuvažuje. Zatím se jen odsune Husákovo plánované slavnostní povýšení z plukovníka na generála, které mělo původně uskutečnit v pondělí na Pražském hradě.
"Nebyl by to dobrý signál k veřejnosti, nicméně k povýšen může být později," řekl ministr František Bublan.
O osudu policistů, kteří bití Jacques přihlíželi, rozhodnou jejich nadřízení příští týden.

Foto popis| Za zmlácení přišel trest. Policistu Tomáše Čermáka za zákrok na Kateřinu Jacques čeká zřejmě soud.
Foto autor| FOTO MICHAL VLK
Region| Vysočina
Publikováno| Vysočina - noviny Havlíčkobrodska; Události; 07
Publikováno| Vysočina - noviny Jihlavska; Události; 07
Publikováno| Vysočina - noviny Třebíčska; Události; 07
Publikováno| Vysočina - noviny Žďárska; Události; 07
Publikováno| Vysočina - listy Pelhřimovska; Události; 07
ID| f47e8f88-26bf-49e8-b946-bb403c599101