Průzkum po rvačce: Macek uškodil ODS
Mladá fronta DNES 
23.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: VÁCLAV DOLEJŠÍ

Ministr Rath si pohlavek zasloužil, ale jinak a jinde, soudí lidé

Praha - Pohlavkem, který dal ministru zdravotnictví Davidu Rathovi z ČSSD, uškodil občanský demokrat Miroslav Macek své straně. A to pouhé dva týdny před volbami.
Myslí si to dvě třetiny lidí, jak vyplývá z bleskového průzkumu veřejného mínění. Včera ho pro MF DNES provedla agentura SC&C. "Že může tento konflikt ODS ve volbách spíše uškodit než prospět, přiznává i polovina sympatizantů této strany," říká Jana Hamanová z agentury.
Bývalý místopředseda ODS a nynější prezidentův poradce Macek v sobotu na sněmu stomatologů na pódiu vrazil pohlavek ministru Rathovi. Měl to být trest. Rath o Mackovi totiž dříve prohlásil, že si vzal manželku kvůli penězům.
Pro ODS, která coby favorit voleb musí v závěru kampaně bránit svůj náskok před dotírající ČSSD, přišel incident v nejméně vhodnou dobu. S hodnocením veřejnosti, že aféra může straně ublížit, souhlasí řada občanských demokratů.
"Poškodil prezidenta, poškodil stomatologickou komoru, může poškodit i ODS," řekl včera šéf strany Mirek Topolánek. Opakovaných výzev stranických špiček, aby se vzdal členství, Macek neuposlechl. Ačkoliv jsou na něj straníci rozzlobeni, nevyškrtli ho. Může to udělat pouze jeho místní organizace v Zábřehu, která se však včera případem odmítla zabývat.
Názory na to, zda si Rath pohlavek zasloužil, už tak jednoznačné nejsou. Více lidí (45 procent) je přesvědčeno, že ano. Opak si myslí 40 procent. "O zaslouženém pohlavku častěji mluví lidé mezi 18 až 39 lety a také sympatizanti ODS a Strany zelených," říká analytička Hamanová.
Jinak je veřejné mínění proti Mackovi. Z výzkumu je jasné, že ani lidem podporujícím nějaké potrestání Ratha se nelíbilo Mackovo "provedení". Tedy útok zezadu a ještě na pódiu, před plným sálem a před televizními kamerami. Drtivá většina lidí - 83 procent - odsuzuje, že Macek napadl Ratha veřejně. Prakticky stejný počet lidí říká, že by problém řešili jinak než Macek.
Ministr David Rath včera prohlásil, že kdyby měl na Mackovy urážky reagovat stejným způsobem, musel by ho "zatlouct jako dřevěný kůl do země".

Více na str. A3

Tabulka

* Zasloužil si, ale takto ne

Zasloužil si David Rath facku?
Ano   Ne  Nevím
45 %  40 % 15 %

Udělal Macek dobře, když ho uhodil na pódiu?
Ano   Ne  Nevím
10 %  83 % 7 %

Foto popis|

Dobudou zelení poprvé Sněmovnu?
Mladá fronta DNES 
23.5.2006 | rubrika: Události a politika | strana: 2 | autor: (brr)

PROFIL STRANY Č. 18

Strana zelených

VOLEBNÍ SERVIS

Strana zelených? To byla dlouhou dobu především strana dvou mladíků - Jana Beránka a Jakuba Patočky, kteří měli blízko k sociální demokracii, zejména té expremiéra Vladimíra Špidly. Jenže kdeže loňské sněhy jsou! Špidla je v Bruselu eurokomisařem. A Beránek s Patočkou? Kdoví. Oba mladíci ze strany zmizeli společně se svými příznivci takřka okamžitě poté, co v ní začal vládnout Martin Bursík. Ten velitelské kormidlo poněkud pootočil, takže pouhých několik dnů před volbami není jasné, jestli nakonec zakotví v Topolánkově, nebo Paroubkově přístavu. Zelení jsou však letos určitě v kurzu, průzkumy veřejného mínění jim téměř zaručují účast v parlamentu, ale přesto - jistojistě budou se zatajeným dechem sledovat, jestli se jim to opravdu podaří.

Předseda Martin Bursík
Zaměření nechtějí specifikovat
Počet členů kolem 2000
Volby v r. 2002 2,36

Foto popis|

Zámožný skaut Bursík
Mladá fronta DNES 
23.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 6 | autor: RADEK BARTONÍČEK

MF DNES představuje lídry hlavních politických stran, jak je možná neznáte

Praha - "Kamzičí stezkou vzhůru po skále, rychle a lehce s odvahou dále."
Předseda Strany zelených Martin Bursík si tiše předříkává předcházející slova a mírně se usmívá. Kdy začal jeho silný vztah k přírodě? Právě v době, kdy zazníval tento pokřik. Psal se rok 1968, bylo mu devět let, když přišel za svým bratrem do skautu, do družiny Kamzíků. Mimochodem, úvodní slova složila jeho maminka, překladatelka a tlumočnice. Mluví o ní rád, stejně jako o svém otci. "Táta byl psycholog, vystudoval práva se sociologií a psychologií, ležel v knihách, nesmírně jsem si ho vážil."

Největší koníček? Hory

Bursík brzy začal chodit po horách, horolezectví se vlastně stalo jeho největším koníčkem, za sebou má už řadu velehor. Často například vzpomíná na to, jak se v osmdesátých letech dostal oklikou do Tibetu. Tehdejší režim mu nechtěl dát vízum, a tak se do Tibetu dostal tajně a oklikou přes Rusko, Mongolsko a Čínu. Přesto říká: "Nejraději chodím v zimě do Krkonoš."
Když se na Karlově univerzitě otevíral nově obor ochrana životního prostředí, Bursík se přihlásil a byl přijat, závěrečnou diplomovou práci psal na téma modelování znečištění podzemních vod. Po skončení studií šel dělat sedm let hydrologa - výzkumníka. Jednou týdně vyrážel k prameništi Liběchovky, kde sbíral různá hydrometeorologická data. Dočkal se však zklamání, jeho práce, kde výsledky bádání shrnul, zůstala nepovšimnuta v koutě. "Nikdo ji ani neotevřel," podotýká.
Už v osmdesátých letech se zajímal o dění v zemi, patřil mezi ty, kteří se přihlásili k protikomunistickému manifestu Hnutí za občanskou společnost. Bylo proto logické, že po 17. listopadu 1989 byl u založení Občanského fóra, odkud vedla jeho cesta k poslancování v České národní radě. A brzy se dočkal velkého zážitku. On, který ještě nedávno neměl šanci na cestu na Západ, cestoval najednou na praxi do amerického Kongresu. "Byla to obrovská zkušenost, několik týdnů tam mi dalo hodně," říká.
V devadesátých letech žil Bursík politikou, ale příliš se mu nedařilo. Na počátku roku 1999 založil společnost Ecoconsulting, s níž se specializoval na oblast životního prostředí a energetiky. První zakázku dělal společně s lidmi ze Svobodné univerzity v Berlíně pro Německou nadaci pro životní prostředí. "Pak už jsem se specializoval na oblast obnovitelných zdrojů energie, ekologické daňové reformy a alternativních paliv v dopravě," vysvětluje.

Manželka? Ptejte se

Když s Bursíkem mluvíte, nemůžete si nepovšimnout jeho sebevědomí, ale také klidu, s jakým odpovídá na jakékoliv dotazy. Třeba i na takové, které se týkají jeho "složitějšího" soukromí. "Jen se ptejte, nemám co tajit," vybízí a mluví o tom, jak je rád, že s manželkou - se kterou několik let nežije - mají korektní vztahy.
Bursíkovým se narodily dvě dcery. Martině je osmnáct let, Olze patnáct. "Holky jsou výborné, výtečně spolu vycházejí, každá je jiná. Jsem na ně hrozně pyšný. Starší dcera se rozhodla žít se mnou, mladší s mámou, ale pendlují dle libosti mezi rodiči," říká.
Před rokem se za ním přestěhovala do Prahy dcera Jiřího Dienstbiera Monika se svým synem Tomášem. Monika se dostala do Prahy po více než dvaceti letech života ve Vídni, kde vystudovala práva. "Moc si jejího rozhodnutí vážím, opustila řadu přátel, kvalitní život ve velmi příjemné Vídni a neváhala jít za mnou," oceňuje svou partnerku Bursík.
Ani polemika o jeho majetku, o jehož část se soudí se svým vzdáleným příbuzným, jej nijak nevyvede z míry. "Nic zlého jsem neprovedl," prohlašuje a povídá o tom, jak mu minulý týden volal bratr, který žije od roku 1983 v Německu. "Přečetl si ve Frankfurter Allgemeine Zeitung můj portrét, jehož název zněl Navenek bohatý, uvnitř zelený. A brácha mi říkal: "Prosím tě, kde na to přišli, že jsi bohatý?"
Bursík totiž ke svému majetku podotýká: "Oni vypočítali můj majetek z tržní hodnoty jednotlivých částí domů z rodinného majetku. Ty přirozeně nehodlám prodat, ale předám je dále dětem. Nicméně mi zůstalo, že jsem bohatý a zelený."

***

* Martin Bursík

Narodil se 12. srpna 1959 V roce 1984 vystudoval Přírodovědeckou fakultu Univerzity Karlovy Od roku 1990 do roku 1992 byl poslanec České národní rady Od roku 1994 do roku 2002 byl členem městského zastupitelstva v Praze V roce 1998 se stal ministrem životního prostředí ve vládě Josefa Tošovského 24. září 2005 byl zvolen předsedou Strany zelených Je jednatelem společnosti Ecoconsulting a vlastníkem částí několika pražských nemovitostí

Foto popis| ZVOLÍTE NÁS? Martin Bursík včera hovořil s lidmi ve Stříbře na Tachovsku o tom, co chystají zelení.
Foto autor| FOTO: MAFA - DANIEL BERAN

Nelekejte se mě, já jsem šéf zelených
Mladá fronta DNES 
23.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 6 | autor: JAROSLAV NEDVĚD

Plzeň, Stříbro - Předseda Strany zelených Martin Bursík zvoní na dveře jednoho z domů, v zámku zarachotí klíč. Ve dveřích stojí zarostlý muž.
"Dobrý den. Nelekejte se. Já jsem..." říká šéf zelených. "Znám vás z obrazovky. Ale pro vás nepřipadám v úvahu. Jsem ze Slovenska," upozorňuje. Bursík zkouší další dva zvonky. Nikdo není doma. Třetí pokus. Dveře se pootevírají asi na patnáct centimetrů. Lídr zelených se znovu představuje. Zbytečně. "Ne, děkuju, nechci. Ne, děkuju, nechci," ozývá se starší paní z bytu a zavírá.
Martin Bursík je právě na předvolební šňůře, včera vyrazil do Plzně a do Stříbra. Přistoupil na výzvu MF DNES a zazvonil na několik dveří. Cílem bylo zjistit, jak na politika před svým prahem budou reagovat překvapení lidé.

Voliči zelených? Spíš mladší než starší

Na ulici má mezi potenciálními voliči o poznání větší úspěch. V tmavém obleku a bílé košili bez kravaty rozdává lidem volební programy, občas připojí autogram.
Když si sedne na lavičku k asi třicetiletému muži s dítětem a k mladé slečně, slaví poloviční úspěch. Zatímco muž není rozhodnutý, koho bude volit, žena má jasno. "Mně jsou zelení sympatičtí. Sedí mi. Jsou v pohodě. Budu je volit, prohlašuje dvaadvacetiletá Miroslava Kmeťová.
Sám Bursík připouští, že u mladých lidí mívají zelení větší úspěch. "Největší podpora je od mladých lidí, hodně od žen," tvrdí. S agresivitou, nadávkami se prý ještě nesetkal, pochvaluje si, že za volební kampaň už dokázal shodit sedm kilogramů. "Prospívá mi to. Tělo se sedavým zaměstnáním mění. Až bude po volbách, začnu pravidelně běhat a jezdit na kole," dušuje se Bursík.
Když jde na oběd, rád by si dal něco bezmasého. Vegetarián sice není, ale maso nemusí. Zde však jídla bez masa nemají, tak si dává ragú z jelena.

S autem na řepkový pohon

Také v Plzni se snaží co nejvíce mluvit s lidmi, neváhá ani oslovit třídu slečen, které právě vyrazily ze střední školy. Do krajského města přitom přijel netradičně, autem na řepkový pohon.
"Dobrý den. Já jsem předseda zelených," představuje se Bursík bělovlasému pánovi. "Znám vás z televize," ubezpečuje ho muž a zajímá se o budoucnost Jaderné elektrárny Temelín. "Zatím bude pokračovat," vysvětluje Bursík.
"Chceme víkendy bez kamionů. Máme tady auto na řepku," přesvědčuje jednička na krajské kandidátce Eva Tylová mladou maminku s asi dvouletým dítětem. "Ale u řepky je alergen nejhorší," upozorňuje maminka. Když odchází, tvrdí, že neví, koho a zda vůbec půjde volit. "Jsem z toho zmatená. Přijdou lístky, já ta jména neznám. Stejně je to jen boj ODS a ČSSD," zamýšlí se.
Bursík nabízí program několika kolemjdoucím. "Nechci," rezolutně prohlašuje první. Odmítají i další dva. Vzápětí si další žena jde pro jeho podpis. "Dcera bude volit zelené. Na sto procent," ubezpečuje. Sama však připouští, že bude hlasovat pro jinou stranu.
V nedalekém stánku KDU-ČSL nafukují první balonky. Bursík se s nimi zdraví. Šéfa zelených si obdivně prohlíží starší manželský pár. "Škoda, že nemáme foťák," lituje muž.

Foto popis| Bursík nejprve zvoní na jeden z bytů...
Foto popis| ... a pak si najde čas na oběd
Foto autor| FOTO: MAFA - DANIEL BERAN

Bursík: z hor za voliči
Mladá fronta DNES 
23.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 6 | autor: RADEK BARTONÍČEK

MF DNES představuje lídry hlavních politických stran, jak je možná neznáte

Praha - "Kamzičí stezkou vzhůru po skále, rychle a lehce s odvahou dále."
Předseda Strany zelených Martin Bursík si tiše prozpěvuje předcházející slova a mírně se usmívá. Kdy začal jeho silný vztah k přírodě? Právě v době, kdy zazníval tento popěvek. Psal se rok 1968, bylo mu devět let, když přišel i se svým bratrem do skautu, do družiny Kamzíků. Mimochodem, úvodní slova složila jeho maminka, překladatelka a tlumočnice. Mluví o ní rád, stejně jako o svém otci. "Táta měl tři vysoké školy, ležel v knihách, nesmírně jsem si ho vážil. Byl psycholog a dětský psychiatr."

Největší osobní koníček?

Určitě horolezectví Bursík brzy začal chodit po horách, horolezectví se vlastně stalo jeho největším koníčkem, za sebou má už řadu velehor. Často například vzpomíná na to, jak se v osmdesátých letech dostal oklikou do Tibetu. Tehdejší režim mu nechtěl dát vízum, a tak se do Tibetu dostal tajně a oklikou přes Rusko a Čínu. Přesto říká: "Nejraději chodím v zimě do Krkonoš."
Když se na Karlově univerzitě otevíral nově obor ochrana životního prostředí, Bursík se přihlásil a byl přijat, závěrečnou diplomovou práci psal na téma znečištění podzemních vod. Po skončení studií šel dělat sedm let geologa-výzkumníka, ale moc nadšený nebyl. Jednou dvakrát týdně vyrážel k prameništi Liběchovky, kde sbíral různá hydrometeorologická data. Dočkal se však velkého zklamání, jeho práce, kde výsledky bádání shrnul, zůstala nepovšimnuta v koutě. "Nikdo ji ani neotevřel," podotýká.
Už v osmdesátých letech se zajímal o dění v zemi, patřil mezi ty, kteří se přihlásili k protikomunistickému manifestu Hnutí za občanskou společnost. Bylo proto logické, že po 17. listopadu 1989 byl u založení Občanského fóra, odkud vedla jeho cesta k poslancování v České národní radě. Abrzy se dočkal velkého zážitku. On, který ještě nedávno neměl šanci na cestu na Západ, cestoval najednou na praxi do amerického Kongresu. "Byla to obrovská zkušenost, několik týdnů tam mi dalo hodně," říká.

Proti ODS

Část devadesátých let prožil v politice, a i když se to nezdá, byl celou dobu v opozici proti ODS. Už na začátku devadesátých let, kdy se dělilo Občanské fórum na ODS a Občanské hnutí, on si vybral Občanské hnutí. A dokonce byl zvolen jeho místopředsedou. Stejnou funkci měl i poté, co z OH vznikli Svobodní demokraté, od kterých nakonec v roce 1994 odešel.
Další jeho účinkování přišlo o čtyři roky později. Tehdejší "prozatímní" premiér Tošovský si jej pozval do vlády a na několik měsíců z něj udělal ministra životního prostředí. "Prokázal větší odborný přehled než oba jeho předchůdci dohromady," chválili ho v té době i opoziční sociální demokraté v brožuře, v níž hodnotili tehdejší vlády.

Manželka? Ptejte se

Brzy poté však prožívá těžkou prohru. Ve volbách se snaží jako lídr KDU-ČSL a Unie svobody (a menších stran) získat post pražského primátora, slibuje změnu radniční politiky, ale neuspěje. Ve složitých povolebních jednáních je sice ve hře, ale nakonec se na vládnutí dohodne ODS s ČSSD.
Martin Bursík z politiky mizí, věnuje se podnikání a objevil se vlastně až loni. Byl zvolen šéfem Strany zelených, začala jeho cesta nahoru až k branám parlamentu.
Když s Bursíkem mluvíte, nemůžete si nepovšimnout jeho sebevědomí, ale také klidu, s jakým odpovídá na jakékoliv dotazy. Třeba i na takové, které se týkají jeho "složitějšího" soukromí. "Jen se ptejte, nemám co tajit," vybízí a mluví o tom, jak je rád, že s manželkou - se kterou několik let nežije - mají korektní vztahy a každý z nich žije s jednou z jejich dvou dcer.
Ani polemika o jeho majetku, o jehož část se soudí se svým vzdáleným příbuzným, jej nijak nevyvede z míry. "Nic zlého jsem neprovedl," prohlašuje a usmívá se tomu, že je popisován jako velmi bohatý muž. "Vždyť já mám jen peníze z nějakých pronájmů," tvrdí.

***

* Martin Bursík

Narodil se 12. srpna 1959 V roce 1984 vystudoval Přírodovědeckou fakultu Univerzity Karlovy Od roku 1990 do roku 1992 byl poslanec České národní rady Od roku 1994 do roku 2002 byl členem městského zastupitelstva v Praze V roce 1998 se stal ministrem životního prostředí ve vládě Josefa Tošovského 24. září 2005 byl zvolen předsedou Strany zelených Je jednatelem společnosti Ecoconsulting a vlastníkem částí několika pražských nemovitostí

Foto popis| ZVOLÍTE NÁS? Martin Bursík včera hovořil s lidmi ve Stříbře na Tachovsku o tom, co chystají zelení.
Foto autor| FOTO: MAFA - DANIEL BERAN

Vydání| Tato zpráva vyšla v prvním vydání

Strany nevědí, jak oslovit mladé lidi
Hospodářské noviny 
23.5.2006 | rubrika: Agenda | strana: 2

VOLBY 2006 PŮL MILIÓNU MLADÝCH LIDÍ MŮŽE LETOS POPRVÉ VOLIT

PRAHA, 23. 5. 2006

Pro nervózní studenty gymnázia v Kolíně to včera byla nečekaná návštěva.
Do třídy, kde právě začínaly maturity, vstoupil úderem deváté hodiny šéf ODS Mirek Topolánek.
Nejprve všem popřál hodně štěstí, svěřil se, že i on byl při závěrečné zkoušce >lehce nervózní<, a pak po dvou minutách i s doprovodem odešel. Politickou agitaci ve školách ale zákon zakazuje a Topolánek se také brání, že nešlo o předvolební akci.
>Takhle jsem už objel možná tisíce škol. A pro studenty je důležité stýkat se a debatovat s elitami -ztratí tak ostych a získají zdravou agresivitu,< vysvětloval později Topolánek. I to je způsob, jakým se politici před volbami snaží získat mladé voliče. Tedy osmnácti- nebo devatenáctileté studenty, kteří končí střední školy a teď se poprvé v životě rozhodují, jestli půjdou k volbám a komu dají svůj hlas.

Jde o půl miliónu voličů

A ve hře opravdu není málo hlasů: podle Českého statistického úřadu může letos do sněmovny poprvé volit více než 530 tisíc lidí mezi osmnácti a jednadvaceti roky.
Pro srovnání: voličů je v Česku asi osm miliónů, z toho k urnám chodí zhruba polovina.
Jenže průzkumy i názory odborníků dokazují, že politici o mladé voliče soupeřit neumějí. I proto volí politici ne právě účinné způsoby, jak mladé zaujmout.
Jako právě Topolánek v kolínském gymnáziu.
>Maturanti určitě nejsou hloupá skupina lidí. Vycítí, když se jim někdo podbízí. Politik, který chce oslovit mladé, musí být někdo přirozený, komu se dá věřit. A tuhle roli politici nedokáží přesvědčivě hrát,< říká politolog Josef Mlejnek z Univerzity Karlovy.
Podobně jezdí za studenty i jiní - třeba místopředseda vlády Jiří Havel (ČSSD) objížděl střední a vysoké školy a vysvětloval, co by přineslo zavedení rovné daně, kterou prosazuje ODS.
Necelý měsíc starý průzkum agentury Factum Invenio pro týdeník Ekonom a internetový portál iHned ukázal, že nejvíc prvovoličů oslovuje Strana zelených.
Hlas by jí dalo 23 procent z nich. A její předseda Martin Bursík také přiznává, že o mladé voliče velmi stojí. Občanským demokratům věří 14,2 procenta těchto lidí, lidovcům 10,1 procenta.
Naopak levicové strany nejsou pro prvovoliče příliš zajímavé. Pro KSČM by hlasovalo 3,3 procenta, sociální demokraty by volilo dokonce jen 1,3 procenta.

Programy pro mladé jsou

Čísla jsou to podstatně jiná než před čtyřmi lety. Lidé, kteří šli poprvé volit, se tehdy podle průzkumu agentury SC&C pro Lidové noviny nejčastěji vyjadřovali pro ODS (33 procent) a ČSSD (18,9 procenta). Na opačné straně stáli komunisté (6,3 procenta) a Strana zelených (5 procent).
Strany přitom mají v programech body, které by mohly mladé zajímat - ať už je to placení školného, zdaňování brigád nebo zrušení přijímaček na vysoké školy.
>Jenže strany to nedokáží srozumitelně říct. A mladí mají pocit, že pro jejich budoucnost nejsou volby důležité,< míní socioložka Jana Hamanová z agentury SC&C.
Podle politologa Mlejnka se nejlépe na mladé zaměřila KSČM - například tím, že na billboardy dala ze všech stran nejvíc témat, jako školné nebo snazší přístup k bydlení.
>Naopak ČSSD to má s lákáním mladých těžké - lidé si pamatují, jak dal Paroubek rozehnat CzechTek,< říká Mlejnek.
Zelení zase podle Mlejnka nedokáží >prodat<, že mohou do sněmovny přivést nové tváře, po kterých část veřejnosti volá.

Komentář, str. 9

Čím míří strany na prvovoliče

ODS

Státem zaručený příjem pro dospělé studenty ve výši 6000 Kč měsíčně.
Víc míst na vysokých školách.
Vyšší sociální stipendia pro vysokoškolské studenty.
Studijní spoření na principu stavebního spoření.
Studentské brigády bez platby sociálního a zdravotního pojištění.

ČSSD

Bezplatné vzdělání na vysokých školách.
Zvýšení počtu studentů na VŠ o 25 procent na 350 tisíc.
Rozšíření nabídky bakalářského studia.
O 30 procent víc peněz na zájmy a sport mládeže.
Zlepšit uplatnění absolventů učilišt a škol na trhu práce.
Rozšíření sociálních stipendií.

KDU-ČSL

Snadnější přístup k vysokoškolskému vzdělání.
Podpora mladých vědců.
Školné na VŠ se systémem stipendií a půjček.
Zvýšení prestiže řemesel.
Využití stavebního spoření na výdaje spojené se studiem.
Státní podpora sportování dětí a mládeže.

KSČM

Zkvalitnění systému studentských slev na MHD.
Bezplatné vzdělání na všech stupních státních a veřejných škol.
Pro studenty vysokých škol prospěchová a sociální stipendia.
Pro mladé právo na práci a na bydlení.
Daňové úlevy pro zaměstnavatele, kteří poskytnou první zaměstnání po ukončení školy.

Zelení

Snížení věkové hranice pro volební právo na 16 let.
Zrušení přijímacích zkoušek na střední a vysoké školy.
Vysoké školy bez školného.
K uspokojení široké poptávky po studiu je nutná sít kvalitnícl škol s převážně bakalářskými programy pokrývající všechny regiony.

US-DEU

Řádné vzdělání na všech stupních musí hradit stát. Každí musí mít právo zapsat se na vysokou školu.
Zvýšit investice do vysokého školství na desetinásobek.
Žádné daně pro studenty.
Za psaní po zdech nesmí hrozit kriminál.
Dekriminalizovat měkké drogy.

Foto popis| Předseda ODS Mirek Topolánek popřál včera maturantům na gymnáziu v Kolíně hodně štěstí při zkoušce dospělosti i v životě.
Foto autor| Foto HN - Martin Svozílek

O autorovi| Stranu připravili: Vojtěch Blažek www.ihned.cz/blazek Radek Kedroň www.ihned.cz/kedron Petr Vašek www.ihned.cz/autori

Ke stranám a politikům nemají právě moc důvěry
Hospodářské noviny 
23.5.2006 | rubrika: Agenda | strana: 2

PRAHA, 23. 5. 2006

Politici jí příliš sympatičtí nejsou, z těch nejznámějších vlastně žádný. A když půjde volit, tak spíš >natruc< dvěma velkým stranám.
Devatenáctiletá studentka gymnázia Anna Kubátová z Ostravy cítí přesně to, co popisují sociologové.
Mladí lidé si podle nich nemohou mezi stranami vybrat, jsou rozčarovaní z toho, jak se spolu politici hádají, a volební programy jim přijdou téměř stejné.

Lidovci? Nehádají se

Anna nejspíš dá hlas lidovcům. Trochu překvapivě, protože tahle strana nemá podle průzkumů velkou podporu mezi mladými.
>Líbí se mi na nich, že stojí stranou toho neustálého napadání, jak to předvádějí ostatní strany. Neslyšela jsem o tom, že by na někoho v poslední době útočili,< vysvětluje. Naopak ODS a ČSSD teď před volbami vnímá jako dvě strany, které se neustále napadají.
Takže chce spíš dát najevo rozčarování, že se politici nedovedou shodnout?
>Asi ano, možná budu vlastně volit jen to menší zlo. Program lidovců totiž ani podrobně neznám,< přiznává. Přesto ví, se kterými postoji lidovců by nikdy souhlasit nemohla.
Jsou to třeba výhrady lidovců k eutanázii, registrovanému partnerství nebo užívání měkkých drog. >Ale beru to pragmaticky. Oni nikdy nebudou mít ve sněmovně tolik hlasů, aby tohle všechno sami prosadili,< soudí.
V programech stran nevidí rozdíl - například ČSSD podle ní slibuje vyšší důchody a neříká, kde na to vezme peníze. ODS chce zase nižší daně, ovšem Anna jí nevěří, že pak dokáže zacelit díru, která tak ve státním rozpočtu vznikne. O Straně zelených zase neví, co si má myslet. >Roky o nich nebylo slyšet a teď se najednou objevili. Pořádně nevím, co jsou zač,< vysvětluje.
Jestli by tahle studentka z Ostravy někoho určitě nevolila, tak je to prý KSČM. Vysvětlení má pro to jednoduché: prý kvůli tomu, co všechno komunisté napáchali za minulého režimu.
Stranu, která je jí jakžtakž sympatická, si sice vybrala. S politikem, jemuž by byla ochotna věřit, je to ale už podstatně horší.
Určitě jimi prý nejsou šéf ODS Mirek Topolánek, sociálnědemokratický premiér Jiří Paroubek ani jeho ministr zdravotnictví David Rath.
>Měla jsem ráda snad jen Pavla Dostála, když ještě žil,< vzpomíná Anna.
Nejvíc ji zajímá, jak chtějí strany po volbách zlepšit školství a zdravotnictví. Na některých školách se podle Anny učí zastarale a školy také nemají dost peněz.
>Klidně bych byla pro placení školného na vysokých školách. Myslím, že by se pak zlepšila kvalita,< věří.
Když mluví o politice se spolužáky, většina je prý rozhodnuta k volbám jít. A volit většinou ČSSD nebo zelené.

Znechucení z politiky

Už i u některých prvovoličů je ovšem možné pozorovat znechucení z politiky, které jinak většinou sociologové rozpoznávají především u starších lidí.
Osmnáctiletý Roman Čížek z Veselí nad Moravou letos končí zemědělské učiliště. Měl by jít poprvé volit. Nepůjde. Nevěří, že by svým hlasem mohl něco změnit. >Stejně se tam hlásí samí pochybní elitáři,< říká.
Vzápětí ale poněkud překvapivě přiznává, že politiku příliš nesleduje. >Je to jeden skandál za druhým, všichni tam myslí jen na sebe. Proč bych se měl zbytečně vztekat, když to stejně neovlivním?< ptá se.
Podle svých slov má jiné starosti: přemýšlí, kde najde po závěrečných zkouškách, které jej čekají za čtrnáct dnů, dobrou práci. A k tomu mu prý nikdo z politických lídrů nepomůže.

Rozhodne se po maturitě

I Lenka Tomešková z Hodonína by si měla letos poprvé vybrat svého zástupce v Poslanecké sněmovně. Volit půjde, to ví jistě. Jen ještě neví, jakou kandidátku do volební urny hodí. >Rozhodnu se až po maturitě, teď se musím učit a nemám moc času nad tím přemýšlet,< popisuje. Podle čeho se ale rozhodne? Jak sama totiž přiznává, volební programy a sliby stran ji příliš nezajímají. >Nevěřím totiž, že to, co slíbí, i splní. Vyberu asi podle hlavních politiků, kteří se mi budou zdát nejdůvěryhodnější. Taky se podívám, kdo ze známých osobností koho podpoří.<
V jednom má ale jasno už nyní: komunisti to nebudou.
>Hodně lidí kolem mě mluví o tom, že bude volit Stranu zelených. Já se jim ale trochu divím a o zelených moc nevím, co si o nich mám myslet. Nejspíš vyberu některou z větších stran,< dodává dívka z Hodonína, která v Brně letos dokončí střední zdravotnickou školu.

O autorovi| Stranu připravili: Vojtěch Blažek www.ihned.cz/blazek Radek Kedroň www.ihned.cz/kedron Petr Vašek www.ihned.cz/autori

Klíč| Státní rozpočet; KDU

Bití, záhlavce a volební Žert
Hospodářské noviny 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Pavel Kopecký

DOPISY A E-MAILY

Po ataku na poslance Jiřího Dolejše a po incidentu, jehož obětí se stala členka Strany zelených Kateřina Jacques. Třebaže jsem byl, přiznávám, zvědav, kdy nastane >završení< triády útoků na členy nepravicových partají. Ale nesmírně trapný a nepříliš chytrý útok na ministra Ratha k obecnějšímu zamyšlení na téma agresivita ve společnosti podněcuje.
Nedílnou součástí volební kampaně jsou obvyklé korupční kauzy, polopravdivá hesla, zkratkovité ostouzení soupeřů, slovem to, co by podle očekávání mělo u voličů zabrat. Klasickým příkladem je motiv primitivního antikomunismu, strašáka bolševismu spojeného se sociální demokracií.
Dá se říci, že určitý typus osobnosti prochází dějinami. Pracuje s několika vše vysvětlujícími >zaklínadly<, jimž také vše v myšlení podřizuje. Znám jistého mladíka, jemuž se ne a nedaří chápat dnešní mnohovrstevnatý svět bez schémat hodných kunderovského kádrováka 50. let. Jeho sebe schvalující akční výbor nepracuje s nálepkami sionistů, vrahů z Wall Streetu, pravicových úchylkářů, utopistů, či jak se všechna ta havěť jmenovala, vystačí si s frazeologií zahrnující levicové extremisty, teroristy, bývalé i stávající komunisty, huliče trávy atd. Jejich proskripční seznamy pravidelně zveřejňuje.
Výslednicí řečených motivů je, že podobně >nábožný< bojovník proti extremismu se stává exponentem opravdové společenské krajnosti. Víra v lepší příští je prý zdravá věc, ale těžko dodat něco jiného než větu z Kunderova Žertu: Optimismus je opium lidstva, ať žije Trocký!

O autorovi| Pavel Kopecký, Brno

Příroda nemiluje beton
Hospodářské noviny 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 9 | autor: Milan Mátl

DOPISY A E-MAILY

V roce 1997 občanské sdružení Sojka varovalo před napřimováním toků a umělým zpevňováním břehů betonem či kamenem. Voda se totiž rychleji, s větší energií a ve větším množství, dostává do níže položených oblastí s malým spádem, kde se hromadí a může způsobovat abnormální záplavy; na druhé straně stejné množství vody, která nevsákne a odteče navíc, schází pak ve vodní bilanci původní oblasti, což se dříve či později projeví na vegetaci a na zásobách podpovrchové vody.
Mapovali jsme tehdy povodí horního toku Moravy a žádali, aby byl konečně vytvořen základ pro hospodaření trvale udržitelným způsobem, aby bylo respektováno zachování co nejpřirozenějšího půdního pokryvu v údolích, zachování svahů, ochrana před sesuvy a zlepšení podpovrchových vod.
Taková řešení jsou dlouhodobější a nepřinášejí okamžitý zisk. Takže se začalo, přes protesty občanských sdružení a angažovanější veřejnosti, se zcela jiným programem: umělé prohlubování a zpevňování koryt, hráze, projekty dalších přehrad. To totiž přináší nutnost provozovat lomy, těžit kamenivo a vápenec, vyrábět cement, bagrovat a převážet zeminu, rubat stromy, betonovat, obkládat a zase betonovat. Státní zakázky nejsou jen nejbezpečnějším zdrojem zisku pro firmy, ale zajišťují také existenci správcům toků a ještě udrží, či dokonce zvýší zaměstnanost.
Dělo se to a zřejmě bude dít i nadále za souhlasu všech politických stran snad s výjimkou Strany zelených. Ta přichází s řešením, které se kryje s návrhem Sojky z roku 1997 a doporučuje ponechat prostor řekám, připustit velkoplošný rozliv povodní na zemědělskou a lesní půdu a omezit zastavování záplavových území stavbami.

O autorovi| Milan Mátl, Společnost pro obnovu jesenické krajiny

Říkáte mi Richelieu? Tak to je opravdu veliký kompliment
Hospodářské noviny 
23.5.2006 | rubrika: Rozhovor | strana: 10 | autor: Jana Havligerová, Marek Hudema

INTERVIEW HN MIROSLAV KALOUSEK, šéf KDU-ČSL:

Vážení čtenáři, pokračujeme v druhém ze série předvolebních rozhovorů s lídry pěti nejsilnějších politických stran, kteří by po volbách mohli nejvýrazněji ovlivňovat dění v zemi. Další velká profilová interview najdete na těchto stránkách po celý tento týden.

PRAHA, 23. 5 . 2006

Křesťanští demokraté byly vždy považováni za nedílnou součást všech vládních koalic, ať již pravicových, či levicových. Tradiční zázemí mají na venkově a počet jejich voličů s každými dalšími parlamentními volbami roste. Nicméně nyní se jejich preference pohybují mírně nad pěti procenty a podle některých sociologů poprvé reálně hrozí, že by se nemuseli dostat do parlamentu.

* HN: Kdo jsou dnes lidovci? Je to politická strana starých venkovanů?

Strana má kolem šestačtyřiceti tisíc členů s poměrně vysokým věkovým průměrem. To je tím, že lidová strana před rokem 1989 nebyla žádná politická strana, ale strana spolkového typu.

* HN: Myslíte něco jako zahrádkáři?

V podstatě. Činnost místních organizací KDU-ČSL před rokem 1989 měla těžiště ve společných výletech a brigádách. Umožňovala lidem, aby se oficiálně hlásili k jinému než marxistickému světovému názoru. Měli jsme poměrně vysoký počet členů, ten se však rok od roku snižuje přesto, že k nám vstupují stovky nových, poměrně mladých lidí ročně. Úbytek je ale rychlejší.

* HN: Čím si ho vysvětlujete?

Je to asi všeobecný trend. Když bych vzal prostou statistiku, tak v desetimiliónové zemi standardní politická strana nemívá víc než dvacet, dvacet pět tisíc členů. Tím netvrdím, že k tomuto číslu směřujeme. Samozřejmě bychom rádi udrželi ten počet vyšší a doufám, že se to i podaří.

* HN: Proč myslíte, že se pokles zastaví?

Protože trend úbytku členů se zpomaluje a nakonec se zastaví.

* HN: Chtěl jste z KDU-ČSL udělat nekonfesní stranu. Daří se vám to?

O to se nemusím snažit. KDUČSL je stranou bytostně nekonfesní. Nicméně část veřejnosti je potřeba přesvědčit - ano, jsme stranou křesťanskou, jejíž program je opřen o jasný hodnotový systém - ale nejsme strana konfesní. Donekonečna opakuji, že členství v té či oné církvi není žádným kritériem pro vstup do KDU-ČSL. Nikdy bych si nedovolil se zeptat kohokoliv z nevyššího vedení strany, zda je či není věřící a zda praktikuje v té či oné církvi.

* HN: Berou to stejně jako vy i řadoví členové strany? Třeba o vás si jednou s pohoršením vyprávěli, že jste si v době postu na popeleční středu dal párek.

Ten drb myslím vznikl tak, že jsem sám o sobě řekl, jak mi bylo strašně líto, že jsem se zapomněl. Takže to budu muset odčinit nějakými dobrými skutky. Určitě to ale nebylo tak, že by mě někdo kádroval.

* HN: Jak se cítíte ve straně? Jako větší liberál než ostatní?

Myslím si, že jsem bytostný konzervativec. KDU-ČSL je konzervativní stranou a já se necítím být liberálním politikem.

* HN: Stejný konzervativec jako poslanec Karas, který je proti potratům a neuznává homosexuální svazky?

Pan poslanec Karas má některé názory, které nesdílím. Například jeho úvahy o možnostech léčby homosexuality. To je mimo realitu a zdůrazňuji, to také není pozice KDU-ČSL, i když pan poslanec Karas na ně má svaté právo.

Naší prioritou je rodina s dětmi

* HN: Proč by lidé vůbec měli volit KDU-ČSL?

Jsme myslím jediná politická strana, která předkládá autentický program tržního hospodářství. Pro pořádek musím dodat, že jde o sociálně tržní hospodářství nikoliv Miloše Zemana a Miroslava Grégra, ale Ludwiga Erharda.

* HN: Jaký je v tom rozdíl?

Erhard založil vizi sociálně-tržního hospodářství na třech principech: individuální svobodě, svobodné hospodářské soutěži a solidaritě. Myšlenky sociálně-tržního hospodářství v podání Zemana či Grégra mají blíže ke kolektivismu či k socialismu.

* HN: Chcete třeba zrušit minimální mzdu?

Pokud už je zavedená, nerušil bych ji, do takového politického rizika bych nešel. Naše politika bude velmi dbát o to, aby nedocházelo k příliš rychlému tempu zvyšování mezd, aby jejich růst nepředběhl produktivitu a cenu práce. To se v několika posledních krocích stalo. Když totiž nepřiměřeným způsobem rychle zvýšíte minimální mzdu, tak se tento krok obrací proti těm nejslabším. Vytlačuje je z pracovního trhu.

* HN: Proč tedy minimální mzdu nezrušit?

Politika není jenom otázka racionálních úvah, politika je také otázka symbolů. Myslím, že společnost má být soudržná, a kácet některé symboly by k soudržné společnosti nepřispělo. Ne všichni podnikatelé jsou Baťové a minimální mzda na určité hranici je nezbytnou pojistkou vůči tyranii.

* HN: Podaří se po volbách prosadit penzijní reformu?

Penzijní reformu pokládám za klíčovou. Jsme poslední zemí v Evropské unii, jejíž třicátníci vůbec netuší, jaký jednou budou brát důchod. To pokládám za velmi špatné. Penzijní reforma je také mimochodem jeden z předpokladů dosažení dlouhodobě vyrovnaných rozpočtů.

* HN: Je potřeba, aby se na reformě penzí dohodly všechny strany?

Není k tomu samozřejmě potřeba všech stran, ale co nejširší politické shody. Musíme konečně nějak rozhodnout.

Nemáme tabu, ale mantinely

* HN: Jaká má KDU-ČSL tabu? Která témata by se nemohla objevit v programovém prohlášení vlády, v níž by byli lidovci?

To teď nedokážu pojmenovat. Mohu však říci jasné mantinely, za něž bychom nemohli jít a šli bychom do opozice.

* HN: V jaké vládě by nebyli lidovci?

Určitě nebudeme v takové vládě, která by dále zatěžovala živnostníky. Nepodíleli bychom se na politice, která by relativizovala slovo vlastnictví. A na žádné vládě, která by ke své podpoře potřebovala byť jen jeden jediný komunistický hlas. Určitě bychom nebyli v kabinetu, který by svojí penzijní politikou poslal důchodce do chudoby a reálně snížil penze. Nepodíleli bychom se na žádné vládě, která by zhoršovala situaci rodin s dětmi.

* HN: Co třeba vláda, která by chtěla uzákonit eutanazii a adopce pro homosexuální páry?

V takové vládě bychom určitě nemohli být. Může se ale stát, že to budou ona tabuizovaná témata, o kterých se nebude mluvit.

* HN: Vyzdvihujete ochranu vlastnictví. Jste tedy proti rozšiřování práva státu vyvlastňovat?

Určitě jsme proti vyvlastňování jednoho soukromníka ve prospěch druhého soukromníka. Což je příklad průmyslových zón. Pro liniové stavby jako dálnice takový zákon musíte mít. Mají ho všechny státy na světě.

* HN: Kdysi jste byl proti zákazu vývozu české vzduchotechniky pro íránské jaderné zařízení v Bušéhru. To je také ochrana soukromého vlastnictví?

Nebyl jsem proti zákazu vývozu, ale říkal jsem: Pokud nám naše mezinárodní závazky přikazují, abychom domácímu privátnímu exportérovi zakázali obchod, tak mu to musíme kompenzovat. Logicky jsem to říkal o to hlasitěji, že ZVVZ Milevsko je významným podnikem v mém rodném kraji a v mém volebním obvodě.

* HN: Proti Íránu mohou být brzy uvaleny hospodářské sankce. Zasazoval byste se v parlamentu o kompenzace pro české podniky, které by tím mohly utrpět?

Jaderná hrozba Iránu vyžaduje aktivní přístup demokratického světa, nelze vyloučit ani ekonomické sankce. Že v takovém případě stát má kompenzovat újmu vzniklou podnikům, je zřejmé.

Ve vládě bráníme nástupu komunistů

* HN:Vypadá to, že jste se vytratil z politické scény. Od Grossovy aféry už o vás není tolik slyšet. Proč?

Nemyslím, že jsem se ztratil. Období obou dvou vládních krizí bylo vrcholem, předsedové politických stran byli dnes a denně v médiích. Ne, že by se mně po tom stýskalo, dvě vládní krize za jedno volební období stačily.

* Hn: Dříve se ale bez konzultace s Kalouskem málem neuskutečnilo žádné vládní rozhodnutí. To s nástupem premiéra Paroubka skončilo. Jak je to možné?

Byl jsem a stále jsem aktivní na koaličním hřišti. Jestliže v posledních pěti šesti měsících pan Paroubek koaliční hřiště opustil a jednal s komunisty, tak nebylo o čem a s kým vyjednávat.

* HN: Koaliční hřiště ještě existuje?

Na exekutivní úrovni se stále ještě jedná o koaliční vládu. V Poslanecké sněmovně se již několik měsíců o koalici nedá v žádném případě hovořit.

* HN: Říkáte, že koaliční program byl opuštěn, proč jste setrvali ve vládě?

Neřekl jsem koaliční program. Opuštěno bylo nepsané pravidlo, že dohoda se uzavírá uvnitř koaličních stran, nikoliv v rovině ČSSD a KSČM. Odchodem bychom jenom prostor v exekutivě uvolnili komunistům.

* HN: Takže říkáte, že jste byli zahnáni do kouta, a zvolili jste menší zlo?

Něco takového jste ode mě slyšeli? Vůbec nejsme zahnáni do kouta. Přece každý politik, tak jako každý hráč, může hrát jenom s těmi kartami, které má. Koalice sestavená po volbách byla tou nejlepší variantou. I poté, co se sociální demokracie v Poslanecké sněmovně ideově sblížila s komunisty.

* HN: Často používáte pojem předstíraná demokracie. Nepomáhá KDUČSL tím, že je ve vládě, zastírat politickou realitu?

Ne, ne. Předstíraná demokracie je pojem pro stav, kdy by došlo k příliš velkému rozdílu mezi obsahem a formou demokracie. Pokud by do demokratických institucí vstoupili stalinisté, ten deficit by se snižoval, nebo zvyšoval? Demokratické instituce by nikdo nezrušil, byly by tady dál. Fungovaly by ale stalinisticky.

* HN: Neobnažila by se politika sociální demokracie víc, kdybyste u ní nebyli?

Co by to přineslo České republice? Stalinisty v demokratických institucích. Vy si to přejete? Naši voliči ne.

* HN: Jak vidíte možné koalice? Z průzkumů vychází jako nejpravděpodobnější spojení KDU-ČSL, ODS a Strany zelených.

Nenuťte mne prosím, abych spekuloval na základě průzkumů veřejného mínění. Zařekl jsem se, že je do voleb nebudu vůbec komentovat.

* HN: My od vás nechceme komentář průzkumů veřejného mínění. Ale bylo by vůbec možné se dohodnout na nějaké koalici? Nebyl by průnik těchto tří programů příliš minimalistický?

Záleží na voličích. O tom rozhoduje veřejnost. Politik je profesionál, který musí pracovat s politickou realitou. Pokud volby dopadnou tak, že se budou muset dělat široké kompromisy, tak je to prostě fér, protože lidé si to přejí.

* HN: Jak se vidíte jako politik, jste jenom převodová páka vůle voličů?

Politika je prostě služba, nabídnete alternativu a snažíte se přesvědčit voliče, že ta alternativa je nejlepší. Nabídka si získá svoji klientelu. Pak jste povinen té určité klientele, abyste z programu dostal maximum do reality. To je ta profese.

* HN: Není to příliš pasívní role? Nemáte ambici třeba měnit mínění lidí, ne jen oslovit ty lidi, kteří jsou vám nakloněni?

Řekl jsem, snažíte se přesvědčit. A mám ambice přesvědčit úplně každého. Pravda je, že jsou skupiny, u kterých dopředu vím, že to nejde. Bytostného marxistu asi nepřesvědčím, byť i takové případy se mohou stát.

* HN: Spoléháte se tedy na to, že od roku 1992 KDU roste absolutní počet hlasů v parlamentních volbách?

Doufám, že tomu tak bude.

* HN: Doufá ale každý šéf strany.

Pevně věřím, že náš volební výsledek bude lepší než minule.

* HN: Když ne, jste ochoten obrazně dát hlavu na špalek?

Na to odpovídám stále. Předseda nese největší odpovědnost a já jsem se nikdy své odpovědnosti nevyhýbal. Každý předseda politické strany musí být připraven na to, že během jeho mise přijde okamžik, že to nejlepší, co může pro svou stranu udělat, je odejít. Ale rozhodně neočekávejte žádná klukovská gesta.

* HN: Co by se tedy mohlo stát v KDU-ČSL, kdyby se po letech nedostala do parlamentu? Vaše preference se pohybují okolo pěti procent.

Ne, nebudu na tuhle otázku odpovídat. Je to mimo realitu. To mě přece nemůžete mít za takového mediálního mlíčňáka, abych na tohle přistoupil.

* HN: Máte nějaký politický vzor?

Jsou to tři taková jména, ke kterým si nedovolím ani vzhlížet. Je to samozřejmě Winston Churchill. V dávnověku to byl Přemysl Otakar I. To byl panovník, který neměl v ruce skoro žádnou kartu a svojí neskutečnou vůlí, diplomacií a odvahou pevně zakotvil český stát v Evropě prostřednictvím Zlaté buly sicilské. S tím se nedá nic srovnat. Novináři, kteří o mně psali jako o Richelieuovi, mně donutili studovat historii sedmnáctého století. Zjistil jsem, že mi skládají neskutečný kompliment. Richelieu byl totiž jeden z největších politiků posledních století.

***

Miroslav Kalousek očima komentátorů HN

Lenka Zlámalová, hlavní analytička listu Ekonomická erudice
V debatě o ekonomice by o třídu porazil všechny své soupeře. Ve financích je doma. Ať padne dotaz na rozpočet, daně či nezaměstnanost, má po ruce rychlou a přesnou odpověď. Nachytat Kalouska je velmi složité, přinejmenším budí dojem, že se dobře orientuje. Chybí mu jen hlubší vhled do ekonomiky okolních zemí. Je ostřílený zkušenostmi z rozpočtového výboru, jež léta vedl. Až do nástupu Jiřího Paroubka nejvíce ovlivňoval ekonomická rozhodnutí koaličních vlád - v nichž nikdy sám neseděl. Kdyby o příštím ministru financí rozhodovala výhradně odborná zdatnost, těžko by se jím stal někdo jiný než on.

Tomáš Němeček, komentátor Zahraničněpolitický rozhled
Co se člověku vybaví v zahraniční politice u jména Kalousek? Nic. Šéfa lidovců tato oblast zjevně příliš nebaví. Ale zhruba ví, >co se má říkat<, takže když už musí promluvit k EU, americkým vízům nebo Iráku, udělá to stručně a bez chyby. Pravda, Josef Lux na tom nebyl o mnoho lépe. Ale aspoň se zkoušel rozhlížet do Německa a Rakouska -a kdy jsme Kalouska viděli s někým z CDU, nebo z ÖVP? Slabý rozhled po Evropě a světě ho omezuje, chybějí mu inspirace a příklady z ciziny. Mimochodem, když má být ministrem: už ho dlouho nikdo nepřezkoušel z mluvené angličtiny.

Petr Kamberský, komentátor Politická dovednost
Řečeno hudební terminologií, je to výborný kapelník a sporný frontman. Ovládá zákulisí, voliče nepřitáhne. Jeho pozice v čele strany je dnes bezpochyby mnohem silnější, než kdy měli jeho předchůdci Jan Kasal a Cyril Svoboda. Nezapomenutelná je i jeho role >nehrajícího kapitána<, který, ač neseděl ve Špidlově vládě, do značné míry určoval její agendu. Ale slavné sesazení Stanislava Grosse bylo ze strategického pohledu Pyrrhovým vítězstvím: pomohlo sociálním demokratům a oslabilo křesťanské. Průzkumy naznačují zatím nejhorší volební výsledek v historii KDU-ČSL. Kalousek však přežije vše - krom vyřazení ze sněmovny.

Petr Fischer, vedoucí kulturní rubriky Kultura vyjadřování
Lidovecký předseda je velký rétorický talent. Mluví spatra, řeč pečlivě řídí, působí klidně a rozumně, což se projevuje i tím, že umí přijmout argumenty protivníků. V médiích, zejména v televizi, se snaží být vtipný, usměvavý, dokonce milý. Ovšem když je třeba - jde-li o boj proti komunistům nebo důležité projevy ke straníkům -dokáže se přesvědčivě rozčílit. V takových chvílích jde z jeho hlasu až hrůza. K jeho osobnosti patří i agresívní výbušnost, to když ho něčí názor opravdu rozčílí, a peprnější výrazivo, sloužící jako expresívní zkratka pro předsedovy politické postoje.

O autorovi| Jana Havligerová, Marek Hudema, www.ihned.cz/autori

Klíč| krajské volby; Kalousek Miroslav; Kasal Jan; Svoboda Cyril; KDU

Bublan: Inspekce se nevzdám
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Politika | strana: 2 | autor: ROBERT MALECKÝ

PRAHA O budoucí podobu české policie se včera ostře střetli ministr vnitra František Bublan (za ČSSD) a občanský aktivista a sněmovní kandidát Strany zelených Stanislav Penc. Spor o to, kdo by měl v budoucnu kontrolovat práci policistů, se odehrál přímo na Bublanově tiskové konferenci, kam Penc přišel jako člen Syndikátu novinářů.
Bublan odmítá, aby policisty kontroloval nezávislý orgán, podřízený například ministerstvu spravedlnosti. "Přivítal bych ale, aby Inspekce ministra vnitra podléhala veřejné kontrole, například prostřednictvím parlamentu," řekl včera Bublan.
Penc práci inspekce dlouhodobě kritizuje, vadí mu například, že dosud nebyl potrestán žádný z policistů, zasahujících na loňském CzechTeku. "Policejní odbor kontroly a stížností dostává ročně kolem šesti tisíc stížností, kladně ale vyřídí jen desetinu," upozornil Penc. Fakt, že ministerstvo vnitra a policie v případě CzechTeku nereflektovaly usnesení obou komor parlamentu, branně bezpečnostních výborů a ombudsmana, je podle Pence ukázkou politické manipulace s policií.
Převedení pravomocí inspekce pod ministerstvo spravedlnosti požaduje rovněž Ivan Langer (ODS), o němž se mluví jako o možném Bublanově nástupci. "Vedle toho musí policejní odbor kontroly fungovat tak, aby skutečně řešil stížnosti občanů, místo aby je zametl pod koberec," řekl LN Langer.
Podle opozice je podivné, když ministr vnitra začne řešit koncepci policejního sboru dva týdny před volbami. "Zdá se, že se pan ministr konečně probudil. Otázka je, proč nedělal, co měl, po dva roky ve funkci a proč nyní opisuje od opozice," prohlásil Langer. Kandidát zelených Penc upozornil, že se Bublan rozhodl prezentovat svou koncepci rozvoje policie dva dny poté, co ho Strana zelených kritizovala za nekoncepčnost. Bublan ve svém návrhu předpokládá například přijetí služebního zákona, který by policistům přinesl navýšení platů o 4 až 5 tisíc korun. Chce zlepšit i materiální vybavení policie, například zavedením internetu do každé služebny.

Vydání| Tato zpráva vyšla v prvním vydání

Regionální mutace| Lidové noviny - Morava

Zelení mají stranické noviny
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: bit

Graficky celkem zdařilé klipy nabízejí zelení. Vždy jde o jakési stranické noviny, v zeleno-bílém provedení, v nichž se fotografie hýbou podobně jako ve zfilmované pohádce Harry Potter. Úvod spotu ale vyznívá snad až příliš chlubivě. Zelení říkají, že jsou zastoupeni v 16 evropských parlamentech a sebevědomě tvrdí, že v Česku jejich "preference přesahují 10 procent". Že to říkají jen některé průzkumy, je ponecháno stranou. Klip je podkreslen nevtíravou hudbou a ústřední ženský hlas působí příjemně.
Po sebevědomém začátku se v hlavní novinové fotografii začnou proměňovat hlavy jednotlivých lídrů Strany zelených. Pak ženský hlas vyzve vždy jednoho z nich, aby promluvil o tématu, které ho trápí nejvíce.
"Stanislav Penc z Královehradeckého kraje nám odpovídá, proč volit zelené," oznamuje hlas. Když Penc mluví o bezpečnosti a lidských právech, objevují se záběry z loňského policejního zásahu na CzechTeku. Zelení v klipu také využili zákrok policie proti své kandidátce Kateřině Jacques. U ostatních lídrů převažují ekologická témata. Místy jsou ale podávána až příliš emotivně.

Foto popis|

Bublan se nechce vzdát inspekce
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Domov | strana: 4 | autor: rm

PRAHA O budoucí podobu české policie se včera ostře střetli ministr vnitra František Bublan (za ČSSD) a občanský aktivista a sněmovní kandidát Strany zelených Stanislav Penc. Spor o to, kdo by měl v budoucnu kontrolovat práci policistů, se odehrál přímo na Bublanově tiskové konferenci, kam Penc přišel jako člen Syndikátu novinářů.
Bublan odmítá, aby policisty kontroloval nezávislý orgán, podřízený například ministerstvu spravedlnosti. "Přivítal bych ale, aby Inspekce ministra vnitra podléhala veřejné kontrole, například prostřednictvím parlamentu," řekl včera Bublan.
Penc práci inspekce dlouhodobě kritizuje, vadí mu například, že dosud nebyl potrestán žádný z policistů, zasahujících na loňském CzechTeku. "Policejní odbor kontroly a stížností dostává ročně kolem šesti tisíc stížností, kladně ale vyřídí jen desetinu," upozornil Penc. Fakt, že ministerstvo vnitra a policie v případě CzechTeku nereflektovaly usnesení parlamentu, branně bezpečnostních výborů a ombudsmana, je podle Pence ukázkou politické manipulace s policií.

Jak Kalousek mlžil o budoucí koalici
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Kulatý stůl LN | strana: 8 | autor: Lukáš Dolanský

Dostat z předsedy křesťanských demokratů Miroslava Kalouska jednoznačnou odpověď na jednoduchou otázku je někdy téměř nemožné.
Otázka přitom nebyla nijak komplikovaná. "Viděl byste se raději v koalici se sociálními či s občanskými demokraty?"
Ve vyhýbání se odpovědi je šéf lidovců mistr. Usmíval se, "mlžil" a místy až hrozil.
"Nejsem politický suverén. Kvantifikace by byla zavádějící. Umím si představit jednání se všemi politickými stranami," jsou jeho nejčastější odpovědi. Naléhání zabralo desítky minut. Až k závěru a hlavně velmi neochotně musel nakonec přece jen připustit alespoň nejasnou odpověď.

ODS či ČSSD?

Říkám, může být obojí...
Debatu na téma s kým po volbách Kalousek zahajuje výčtem věcí, kvůli kterým by lidovci do koalice rozhodně nevstoupili.
"Nebudeme ve vládě, která bude zvyšovat daňovou zátěž," zní první bod. "Nebudeme ve vládě, která by se musela spolehnout byť na jediný hlas komunistů. Nebudeme ani ve vládě, která by zvyšovala zátěž pro podnikatele a nebudeme ani ve vládě, která by relativizovala pojem soukromého vlastnictví," doplňuje Kalousek rázně.
Tahle pasáž rozhovoru je únavná. Pro novináře, který slyšel takto mluvit Kalouska milionkrát, nepřekvapivá. Ve všech rozhovorech opakuje stále tytéž fráze.
"Já neustále narážím na nepochopení slova koalice," otevírá Kalousek další svoji oblíbenou kapitolu. "Určitá část veřejnosti a určitá část žurnalistů chápe slovo koalice jako vládu jedné strany, která udělala kšeft. Kšeft, který vypadá tak: my nemáme většinu hlasů, tak si je koupíme od nějaké menší strany. Za to jí dáme místa v exekutivě a za to bude držet ústa a krok a bude dělat politiku naší stany. To ale není koalice," tvrdí Kalousek. Důležitá je podle něj hlavně "stranická programová shoda".
Kalousek se točí v kruhu a tak následuje jasná otázka. "Máte jen dvě možnosti. Vyberte jen jednu. Raději byste byl v koalici s ODS či ČSSD."
Miroslav Kalousek ale místo jasné odpovědi začíná vypočítávat programové shody, které mají lidovci na jedné straně s ČSSD a na druhé straně s ODS.
Se sociální demokracií se prý lidovci shodují v pohledu na Evropskou unii či v pohledu na zemědělství. Nerozumí si naopak v pohledu na daně.
V případě ODS výčet pokračuje. S občanskými demokraty si křesťanští demokraté rozumí v otázce snižování daní z příjmu, líbí se jim jejich ochota reformovat daňový systém a souhlasí i s jejich verzí důchodové reformy. Naopak se lidovci neztotožňují s ODS v nápadu sjednotit daň z přidané hodnoty na patnáct procent.
Nabízí se tedy další jasná otázka. "A kde je tedy těch styčných bodů více?" Kalousek se dlouze odmlčí.
Dívá se před sebe na stůl. Pak vzdechne, nadechne se a dvakrát pomalu zopakuje: "Já si myslím, že kvantifikace by byla zavádějící." Pak se znovu nadechne a dodá: "Umím si představit jednání se všemi politickými stranami s výjimkou komunistů."
Tomu se nedá nesmát. "Jenže ze srovnání volebních programů ale jasně vyplývá, že očividně máte blíže k ODS," zní další připomínka.
Tady už ale Miroslav Kalousek nemá moc kam couvat.
"Když se na to podíváte z hlediska akcentu na míru občanských svobod, míru regulací, tak asi také ano," připustí šéf lidovců přece jen na závěr.

Zelení by měli hlavně problém sami se sebou

Mnohem otevřenější je Kalousek, když přijde řeč na Stranu zelených a jejich možný koaliční potenciál. "Myslím, že největší problém s takovou koalicí by měl Martin Bursík sám," tvrdí předseda křesťanských demokratů.
"Nemám pocit, že zelení mají prodiskutovány různé otázky, a myslím, že bude pro Martina Bursíka komplikované dát na stůl jasnou pozici, pokud by měl být ve vládě," dodává Kalousek.
To, co zelení chtějí, prý není Kalouskovi "nesympatické", ale Strana zelených "to nemá příliš vyargumentované". Kalousek - předseda strany s prokazatelně největším koaličním potenciálem v historii Československa i České republiky - ale honem dodává, že on sám "s Bursíkem žádný osobní problém nemá".

***

"Nebudeme ve vládě, která by se musela spolehnout byť na jediný hlas komunistů."
Miroslav Kalousek

Audioukázky z Kulatého stolu LN naleznete na www.lidovky.cz/volby

Foto popis| Nevystupujeme proti žádnému typu soužití...
Foto popis| ...ale jen jeden má to privilegium, tu výjimečnou ochranu...
Foto popis| ...jak ji definuje zákon o rodině, říká předseda lidovců.
Foto autor| Foto LN - Hynek Glos

O autorovi| Lukáš Dolanský, zástupce vedoucího domácí redakce LN

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Méně muziky za víc peněz
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 14 | autor: Pavel Máša

Předseda Strany zelených Martin Bursík zavádí "komerčně financovatelnou" politiku

KOMENTÁŘ

V podání Martina Bursíka vstoupil do české kotliny nový fenomén: politika na jedno použití. Za kulatým stolem LN představil coby hlavní "zelené know-how" návrh, aby byla evropská směrnice o zdanění energií využita ke snížení odvodů sociálního pojištění. Ekonomická část jeho volebního programu Kvalita života kromě toho nenabízí už téměř nic dalšího. Jejím středobodem je ekologická daňová reforma (EDR) a obnovitelné zdroje, zbytek vyplňují sliby šité na míru panideologickému vkusu.
Muži jedné myšlenky někdy bývají fanatiky. Český věrozvěst zeleného přikázání jím není. Dobře slyší i na slovo kšeft. Byť, jak loni vysvětlil Radiu Praha, dává přednost výrazu "komerčně financovatelné projekty". Vtip je v tom, že unií vyžadované zdanění fosilních paliv a energie z nich Bursík kombinuje s dotacemi pro bioenergie či výstavbu energeticky nenáročných staveb. Pro podnikatele v těchto oborech by se česká země stala rájem nejen na pohled.
Na kritiku, že jde o lobbing ve velkém stylu, Bursík odpovídá tezí o "vnitřní logice". Firmy zaměřené na "environmentální technologie" si politiky platit mohou. Pokud jsou ale jiní politici "provázáni závazky s průmyslem", tak už prý nemohou "dělat politiku svobodně".
Politika na jedno volební období potlačila význam dlouhodobého programu strany. Když si někteří zelení stěžovali, že o něm mají jen kusé informace, vysloužili si od svého lídra ťafku. "Nevidí si na špičku nosu," vzkázal jim. Vše přece bude jasné, co nevidět.
Hned po volbách. Podobné podpásovky Bursík rozdává i politické konkurenci. ČSSD obvinil, že vytvořila plagiát jeho programu "metodou, kterou vědci (sic!) v zahraničí nazývají ,ctrl C - ctrl V'". Ve skutečnosti ale on nemá na evropskou směrnici žádný copyright, a sám se navíc politické kopírky nezříká.
"Nechtěli jsme zákazy a nařízení. Ekologická daňová reforma je tržní instrument," přiblížil před třemi lety v Praze německé zkušenosti host Bursíkovy firmy Ecoconsulting, s. r. o., Kai Schlegelmilch ze Spolkového ministerstva životního prostředí. "Mohu vás informovat, že na rozdíl od dob, kdy v ekologické politice dominovaly administrativní nástroje, zákazy a příkazy, nyní dává přednost ovlivňování trhu," odhalil tento měsíc Právu Bursík.
V této nápodobě je ale podstatný rozdíl - Němci se skutečně snaží dělat to, co říkají. Bursík po nich papouškuje, aby balamutil voliče. Stačí nahlédnout do jeho programu: "zákon, který zakáže používat pro vytápění veškerá pevná uhlovodíková paliva, rozšíříme zákaz jízdy kamionů, zákaz topení uhlím od roku 2010".
Byla to silná káva i na Bedřicha Moldana z ODS, který původně směrem k Bursíkovi blikal vstřícnými světélky. "Na všechno odpovídá, že se musí zřídit nová instituce, nový zákon či zpřísnění," postěžoval si Moldan.
Tento vývoj by měl nastražit ty liberální zelené, kteří sní o koalici s ODS. Bursíkovo neomalené tvrzení, že se velké strany kvůli jeho vstupu do politiky "přičinlivě natírají nazeleno" a naslibovaly voličům marnotratné projekty za stovky miliard, nemohli jeho konkurenti nechat bez odezvy.
Je to ostatně dosti nejapná sebepropagace. Přípravu "fiskálně neutrální ekologické daňové reformy" slibovalo dávno před Bursíkem (a před unijní směrnicí) programové prohlášení vlády Vladimíra Špidly. A sám Bursík jako poradce lidoveckého ministra Libora Ambrozka loni v Berlíně vysvětloval představy vlády o EDR. O žádném specificky zeleném know-how se proto nedá mluvit. Unijní systém zdanění bude Česko muset za dva roky přijmout, i kdyby v něm vládli Marťani.
Bursík se nemá čím chlubit. Jeho "princip environmentální spravedlnosti" by měl na rozpočet a kapsy voličů ještě těžší dopad než snaha o udržení "sociálního státu". Slibuje "více muziky za stejné peníze", ale místo toho hned v úvodu programových tezí vyčerpal aktiva plynoucí z EDR na snížení odvodů pojištění. Dál tak už následuje výčet červených čísel - podpora komerčně nerentabilních projektů.
Ten nemají šanci pokrýt ani dotace EU, jimiž se Bursík zaštiťuje. Rozhazuje přitom na maličkosti a nic nedává na velké vědecké projekty, které z výnosu EDR financují západní státy - kupříkladu technologie "čistého uhlí" a jadernou energetiku. A to přitom chce český politik zavést ekologickou daň až třikrát vyšší, než je v unii obvyklé. Buřt na klacku Svou taktiku kdysi Bursík přiblížil parafrází výroku expremiéra Tošovského, že "je potřeba pověsit buřt na klacek". Právě kvůli tomu prý v programu nechce nic odkládat za hranice příštího volebního období.
Dobrý příměr. Potíž je v tom, že pokud se tento mrštný podnikatel posadí do křesla ministra životního prostředí, jak doufá, pak na ten buřt dohlédnou jen nemnozí. Podnikatelé, kteří jsou "vnitřní logikou" provázáni s ekologickými projekty. Naprostá většina ostatních, a nejen ČEZ či majitelé hnědouhelných dolů, o nichž Bursík mluví, budou vnímat hlavně onu nesmyslně velkou daňovou hůl.

***

Němci se opravdu snaží dělat to, co říkají. Bursík po nich papouškuje, aby balamutil voliče.

Foto popis|

O autorovi| Pavel Máša, e-mail: eshem@seznam.cz, novinář

Klíč| Ambrozek Libor; KDU

Kritika opírající se o vylhanou konstrukci
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 14 | autor: Svatopluk Bartík

DOPISY REDAKCI

Ad LN 20. 5.: Menšinová vláda není zakázaný plán...

Prezident a čestný předseda ODS Václav Klaus opět použil svoji oblíbenou fintu - umělé vytváření obrazu nepřítele. Nejprve se snaží vzbudit dojem, že Strana zelených je nedefinovatelné uskupení "starých známých nezávislých", odráží se od tvrzení, že většina kandidátů nejsou ani členy SZ. Na základě toho vznáší tvrdou kritiku o jejich údajné rozplizlosti atd. Nejenže pan Klaus zjevně nečetl program SZ, který je i mimo ekologická témata velmi hluboce a konkrétně propracovaný, ale ani se nepodíval na zveřejněné kandidátky. Pak by zjistil, že rovné dvě třetiny jmen na kandidátkách SZ tvoří straníci (223), zbylou třetinu teprve nestraníci (111) a pár blízkých z SOS (9).
Klaus se ukázal jako správný demagog; nejprve vytvoří vylhanou konstrukci, na jejímž základě vznáší nepodloženou, ale o to tvrdší kritiku. Tímto stylem kritiky zelených se postavil do jedné řady vedle komunistů, národovců a NEbeZpečného DEMagoga Železného. Myslím, že pro zelené je právě tato sestava jejich kritiků tou nejlepší reklamou.

***

Dopisy jsou redakčně kráceny. Své příspěvky posílejte do rubriky Názory na adresu LN, Karla Engliše 519/11, 150 00 Praha 5 - Smíchov nebo e-mailem na adresu dopisy@lidovky.cz Nezkrácené znění dopisů a další ohlasy čtěte na www.lidovky.cz/dopisy

O autorovi| Svatopluk Bartík, Brno

Výchovný pohlavek politikům
Lidové noviny 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 15 | autor: TOMÁŠ VYSTRČIL

HORIZONT Mackův záhlavec je reakcí na hrubost růžovo-rudé politiky, jež hrozí rozvratem demokracie

Nehorázná drzost, s jakou byl veřejně uražen Miroslav Macek ministrem zdravotnictví Rathem, vyžadovala stejně razantní mužnou odpověď a pochopitelně též na veřejnosti, což Miroslav Macek také učinil. Že se podobné jednání nemůže stát normou, je nabíledni, ale jednotné odsuzující bečení politiků všech koaličních i opozičních stran včetně ODS, že je něco takového skandální a nepřípustné, jen svědčí o tom, jak se politici třesou, aby nebyl narušen jejich manévrovací prostor pro manipulaci s občanskou veřejností. Každé porušení tohoto řádu, každý nestandardní čin ohrožuje jimi a pro ně sjednané pořádky - vždyť se dá přece bránit soudní cestou, ne? (Doporučení ministra Sobotky.)
Jenže Miroslav Macek patrně nechtěl absolvovat nekonečný soudní proces s nejistým výsledkem, který by byl v jeho případě patrně přece jen kratší než v případě řadového občana, a navíc nejspíše nechtěl, aby o jeho cti rozhodoval soud.
Trpělivost prostě přetekla a výchovný pohlavek symbolicky vyjádřil sílící mínění, že si politici stále svévolněji říkají a dělají, co chtějí, bez ohledu na mínění občanů a bez možnosti se účinně bránit institucionálními prostředky. Buldozer (nebo snad lépe tank) Paroubek stejně jako (transportér) Rath válcují demokratický politický terén této země s bezpříkladnou bezohledností. Občané jsou si stále více vědomi, že fungují jen jako rukojmí politického a mocenského boje a že jsou oblbováni předvolebními sliby, nikdy nerealizovatelnými, jež jsou vykřikovány bez ohledu na věrnost politickým ideám vlastní strany.

Příčina, nebo následek?

Demagogická diskuse na téma političnosti pohlavku končící analogiemi s fyzickým napadením komunistického poslance Dolejše je věru odporně účelovým zaměňováním příčiny a následku. Nejednalo se o politickou facku, ale o facku bezohlednému politikovi a to - paradoxně -od bývalého politika, který ohleduplností také nevynikal. Nicméně v -tomto případě je výchovný pohlavek velmi srozumitelný: neznamená nástup síly a hrubosti na politickou scénu, ale reakci na sílu a hrubost. A na nástup růžovo-rudé, socialistickokomunistické politiky, která hrozí postupným rozvratem demokracie v zemi.
Jinými slovy: politici, zahledění jen do svých výhod, okamžitě nastupují s překrucováním holé pravdy a nejsou schopni pochopit, že důvěra občanů k politikům a politice je na bodě mrazu a že dochází k bezprecedentnímu odcizení politických stranických špiček a bezmocných občanů, voličů. Že jsou, alespoň vědomí občané, vystaveni situaci, kdy nemají koho volit, a že i volba toho nejmenšího zla je volbou zla až příliš velkého.
Politici si zato dobře povšimli, jak obrovská je moc médií a že se dá každá podobná událost využít ke stranickému prospěchu, jen ji správně mediálně prodat. Ve chvíli, kdy se začala veřejnost stavět kriticky ke "hrubnutí politické scény", přišla Mackova facka jako na zavolanou. Není nic snazšího než přehlédnout masakr na technoparty či policejní brutalitu proti představitelce Strany zelených a přiživit obraz fašizující se ODS, která "pochopitelně" musela stát i za fyzickým útokem na komunistického činovníka, je-li ochotna řešit spory fackami.
Média, lačná po každé senzaci, budou jakákoli vyjádření k fackovací aféře ráda rozmazávat a toho je třeba využít. Zvířecí policejní násilí, které mělo být exemplárně potrestáno, neboť jeho společenská nebezpečnost je obrovská, protože podkopává důvěru občanů k státu a jeho bezpečnostním složkám, se tak zapomene s poukazem na zcela marginální případ a vytvoří se teorie spiknutí o pravicovém extremismu. Krásně se tak ze scény vytratí, jakého skrytého násilí se dnes a denně dopouští současný stát na svých občanech kvůli snížené dostupnosti zdravotní péče a léků, kvůli nefungujícím a donekonečna se vlekoucím soudním sporům, které obyčejného člověka doslova ubijí za živa a finančně vyčerpají, či kvůli nekontrolovatelné moci politiků v komunální sféře.

A co s tím, občané?

Siláctví, hrubost a lenost rozlišovat jsou charakteristické znaky vyhovující bulváru stejně jako populistické politice. Bulvární politiku bulvární média vítají a výše popsané násilí státu se popisuje a dokazuje mnohem obtížněji než teatrální facka na jevišti.
Jak z tohoto sobectví politiky probudit? Kolik facek bude muset ještě padnout, než se do našeho politického prostředí vrátí starost o obec, namísto egoistického boje o koryta doprovázeného ideologickým a prolhaným chrochtáním? Nebo mají dát občané politiky a politiku k soudu?

***

Trpělivost prostě přetekla a výchovný pohlavek symbolicky vyjádřil sílící mínění, že si politici stále svévolněji říkají a dělají, co chtějí "

Foto popis| Kolik facek bude muset ještě padnout, než se do našeho politického prostředí vrátí starost o obec, namísto egoistického boje o koryta? ptá se publicista Tomáš Vystrčil
Foto autor| 6x foto TV Prima

O autorovi| TOMÁŠ VYSTRČIL, Autor je publicista

Median: ODS a ČSSD vyrovnány
Právo 
23.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 2 | autor: (ČTK)

PRAHA - Dva týdny před volbami se souboj ODS a ČSSD vyrovnává. Výsledek voleb zůstává nadále otevřený. Dospěla k tomu analýza společností Median a Gabal Analysis and Consulting. Podle průzkumu mezi voliči mírně stoupá pocit bezradnosti a nejistoty.
Odhad voličské preference bez zohlednění avizované účasti ve volbách podle analýzy ukazuje, že největší podporu má ČSSD, kterou by volilo 19 procent lidí. Následovaly by ODS s 18 procenty, KSČM s 12,2 procenta, Strana zelených s 8,9 procenta a KDU-ČSL se šesti procenty hlasů. Volební vítězství ČSSD dosud nesignalizoval žádný předvolební průzkum. Některé jen zjistily, že rozdíl mezi ODS a ČSSD se snižuje, případně stagnuje.
Podle odhadu voličské preference se zohledněním avizované účasti ve volbách by podle analýzy Medianu volby vyhrála ODS, kterou by volilo 22,4 procenta lidí. Druhá by byla ČSSD s 21 procenty, třetí KSČM se 14,2 procenta, čtvrtí zelení se 7,6 procenta a pátá KDU-ČSL se 6,6 procenta hlasů.
Podobný by byl i odhad voličské preference se zohledněním avizované účasti ve volbách a nerozhodnutosti voličů. V tomto případě by vyhrála ODS s 29,2 procenta před ČSSD s 27,3 procenta, KSČM s 18,4 procenta, Stranou zelených s 9,9 procenta a KDU-ČSL s 8,6 procenta hlasů.
Analytici tvrdí, že počet nerozhodnutých voličů se s blížícími volbami nesnižuje. Pouze třetina voličů ví, kterou stranu zvolí. Podkladem pro analýzu bylo dotazování 516 respondentů, které společnost Median oslovila od 2. do 19. května.

Ve firmách mám podíly, to není střet zájmů
Právo 
23.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 5 | autor: Martin Kavka

LÍDR LIBERECKÉ KANDIDÁTKY STRANY ZELENÝCH PETR PÁVEK ŘEKL PRÁVU:

Lídr kandidátky zelených v Libereckém kraji Petr Pávek působil ve firmách, které stavěly a provozovaly větrné elektrárny. Na ně přispěl dotací i stát. Kvůli střetu zájmů ho na servru Neviditelný pes kritizoval Daneš Burket.
"Je ředitelem Agentury mikroregionálního rozvoje, ta byla generálním dodavatelem stavby větrníků v Jindřichovicích pod Smrkem, je společníkem ve firmě Resec, která je provozovatelem větrníků, a zároveň vlastní podíl ve společnosti P. F. Consulting, kde je Pávek jednatelem. Je také předsedou dozorčí rady společnosti Cranberry Windmills CZ, která nabízí činnost technických poradců v oblasti obnovitelných zdrojů energie, a předsedou Nadace Petra Pavla Pávka, jež má v popisu své činnosti podporu projektů a činností organizací pracujících v oblasti ekologie a alternativních zdrojů energie... nyní kandiduje jako krajský lídr strany, těžištěm jejíhož volebního programu je státní podpora obnovitelných zdrojů na úkor klasických," napsal Burket.
Pávek k tomu Právu řekl:

* Pokud se dostanete do Sněmovny, nepůjde v případě vašeho podnikání s větrnými elektrárnami o střet zájmů?

Jak jste přišel na to, že podnikám s větrnými elektrárnami?

* Figurujete ve firmách, které stavějí, resp. provozují větrné elektrárny.

Spoluvlastním řadu firem, mj. i takové, které stavějí větrné elektrárny. Nemyslím si, že je střet zájmů, když vlastním podíly v nějakých firmách. Někteří lidé si dávají peníze na knížku, někteří nakupují na burze, já investuji do podílů ve firmách.

* Když budete ve Sněmovně prosazovat podporu alternativních zdrojů energie a zároveň využívat veřejných peněz v rámci firem, v nichž máte podíly, nepůjde o střet zájmů?

Vy byste chtěl znárodňovat? Úplně všechno? Zakázat soukromé vlastnictví? Odpovídám otázkou, protože mi ta vaše připadá velmi tendenční a hlavně neadekvátní. Upozorňuji vás na to, že - stejně jako deset miliónů občanů v této zemi - investuji své peníze do nějakých komodit. Nepodnikám, jen vlastním podíly ve firmách. To je můj majetek. Jednoznačně říkám, že pokud by tohle měl být střet zájmů, tak to bychom se bavili o znárodňování, o znovuzavedení socialismu.

* Podílíte se na činnosti těch firem?

Ne, ale v obchodním rejstříku figuruji stále v určitých funkcích, ačkoliv jsem z nich odstoupil. To je problém rejstříku. Například u Agentury mikroregionálního rozvoje jsem uvedený jako ředitel, to už rok není pravda. U P. F. Consulting jsem vedený jako jeden z jednatelů, což už také neplatí.

* Opouštěl jste ty firmy s ohledem na to, že budete kandidovat do Sněmovny?

Ne, to bylo strategické rozhodnutí. Fungoval jsem v těch firmách vždy při jejich startu. Samozřejmě pokud bych byl v exekutivních funkcích, tak bych je po vstupu do Sněmovny musel opustit.

* Co vás tedy živí?

Jediné, co mě nyní skutečně živí kromě majetku, je farma. Mám krávy, mám traktor a starám se o ni.

Foto popis|

Rozvoj jižních Čech nevidíme v megalomanských projektech
Právo 
23.5.2006 | rubrika: Jižní Čechy | strana: 10 | autor: Vladimír Vácha

JIHOČESKÝ LÍDR STRANY ZELENÝCH DANA KUCHTOVÁ ŘEKLA PRÁVU:

* Vaším motem je - moderně, chytře, ekologicky. Když se hovoří o moderních a chytrých řešeních, výrazné zlepšení hlavních komunikací včetně dálnice D3 a R4 mezi nimi není. Většina lidí na jihu Čech přitom dálnici považuje pro rozvoj regionu za klíčovou. Co místo toho nabízíte?

Připouštím, že problém dopravy v jižních Čechách je velký. Handicapu u voličů se ale neobáváme, neboť k nim přicházíme s jasným průhledným programem, jak situaci na komunikacích zlepšit. Domnívám se, že je třeba řešit nejkritičtější úseky silnic včetně obchvatů obcí a některých křižovatek. Nemůžeme přece chtít sto miliard na dálnici, když nemáme na kvalitní opravy komunikací po zimě. To je jeden důvod - ekonomický, proč ne dálnice D3, a druhý je ekologický. Mnoho lidí si myslí, že dálnice rovná se rozvoj. Máme zkušenosti od našich kolegů z Rakouska, že tomu tak není. Dálnice naopak přináší problémy včetně toho, že turisté z takových lokalit odcházejí, neboť hledají zachovalou přírodu.

* Co považujete za klíčové pro rozvoj jižních Čech?

Především IV. železniční koridor a stavbu obchvatů měst. Na rozdíl od jiných stran nevidíme rozvoj jižních Čech v megalomanských projektech, ať již jde o spalovnu v Mydlovarech, výstavbu dalších dvou bloků Temelína či dalších lyžařských areálů. To je podle našeho názoru špatná koncepce. Prosazujeme zachovat ty hodnoty, které zde máme, například z hlediska přírody a krajiny. Jsme pro modernizaci ekonomiky a perspektivní odvětví. Určitě to však není těžký průmysl či spalovny, kam se bude vozit odpad z celé Evropy.

Foto popis|

Regionální mutace| Právo - Jižní Čechy

Síť na voliče se pomalu zatahuje
Právo 
23.5.2006 | rubrika: Plzeňský kraj | strana: 11 | autor: Václav Kozák

Hezky pohromadě se plzeňští politici snaží pro sebe získat poslední volební hlasy

Stanové městečko připomíná jen několik metrů dlouhá pěší zóna U branky v sadech v centru Plzně. Politici tam využívají poslední dny před volbami k lákání voličů, k ODS včera přibyly další partaje.
"Tady projít, to je peklo. Když tu nerozdávají letáky nějaké firmy, tak zas politici," komentoval jeden z procházejících Plzeňanů. Další ale využili možnosti, vzali si malý dárek, volební program, nebo prohodili pár vět s kandidáty.
Zelení byli včera největším lákadlem, krajský lídr Eva Tylová a předseda strany Martin Bursík představili dopoledne auto s pohonem na řepkový olej, kterým strana upozorňuje na možnosti vy-užívání alternativních paliv. Zelení s upravenou Škodou Octavia objedou během týdne celý region, včera zastavili ve Stříbře, dnes projedou Tachovskem, zítra Domažlickem, v pátek končí v Klatovech.
Hned naproti stánku ODS, která U branky agituje už druhý týden, rozbili tábor lidovci. Lídr Jaroslav Lobkowicz se ale neobjevil. "Má dnes v Plzni poslanecký den, zítra je v parlamentu, přijde alespoň na chvíli, když bude mít čas. Budou tu i další kandidáti," slíbil tajemník KDU-ČSL Martin Kopáček. Chytat plzeňské voliče se včera chystali zástupci SNK-ED, přehlídku stran ještě U branky tradičně doplní komunisté.
Sociální demokraté mají jiné starosti - po krajském městě se objevily ilegálně vylepené plakáty propagující kandidáty. Stejně jako v Praze je má pravděpodobně na svědomí ústředí ČSSD. "Organizace ČSSD Plzeň-město se co nejdůrazněji distancuje od tohoto nepovoleného výlepu, který nebyl naší organizací ani realizován, ani zadám jinému," uvedl tajemník plzeňské ČSSD Michal Chalupný s tím, že městský výbor zadal legální výlep plakátů, za který zaplatil 10 000 korun.

Foto popis| Pěší zónou U branky v Plzni před volbami neprojdete, aniž by vás oslovila některá z politických stran. Šéf zelených Martin Bursík tam včera představil voličům auto na řepkový olej.
Foto autor| Foto PRÁVO - Václav Kozák

Regionální mutace| Právo - Plzeňský kraj

Klíč| Kopáček Martin; Lobkowicz Jaroslav; KDU

Objevily se najednou
Haló noviny 
23.5.2006 | rubrika: Dopisy | strana: 10 | autor: Karel JENČÍK

Je až s podivem, jak se v předvolebním období objevují malé strany a hnutí. Za celou dobu od zvolení současné vlády o nich není slyšet. Výjimkou je Strana zelených, do které snad patří i ekologické hnutí. Jeho činnost v oblasti životního prostředí se zabývala jen kritikou stavby dálnice přes České středohoří a aktivitou proti temelínské elektrárně. O naváženém odpadu ze Spolkové republiky Německa ale vůbec nevěděli. Existence některých malých stran byla snad známa jen v některých městech. Najednou však vystupují jako zachránci a spasitelé prosperity i životní úrovně obyvatel naší vlasti. Jejich program může být přijatelný jen v některých jednotlivostech. Skutečnou převratnou změnu však nejsou schopni uskutečnit a nemají ani předpoklad uspět počtem získaných hlasů. Jde jim tedy o jedno. Získat místo v parlamentu a při nějakém řešeném problému být jazýčkem na vahách. To pak proklamovat jako úspěch své politické činnosti. Prakticky na dobu čtyř let mít tak vystaráno a získat kontakty do budoucna.

Nový průzkum: ČSSD už vede
Aha! 
rubrika: Politika | strana: 2 | autor: (ČTK)

PRAHA - Podle nejnovějších průzkumů společností Median a Gabal Analysis and Consulting může ČSSD o 1 % vyhrát letošní červnové volby. Výzkum také prokázal, že 30 % obyvatel ČR není stále rozhodnuto, koho bude volit. K průzkumu bylo osloveno 516 občanů starších 18 let. ČSSD by tedy získala 19 procent hlasů a ODS by porazila o jediné procento. Komunisty by volilo 12,2 %, Stranu zelených 8,9 a lidovce šest procent dotázaných. Odpovědi dotázaných svědčí o tom, že ODS v posledních týdnech neustále slábne, a z toho těží ČSSD. Proto stále ještě není rozhodnuto. To tvrdí i volební prognóza průzkumu, podle níž by naopak zvítězila ODS s 29,2 procenty hlasů. ČSSD by za ní zaostala o 1,9 procenta.

K volbám jen s MT
Medical Tribune 
22.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1

Nabízíme vám unikátní přehled opatření, která mají politici připravena pro zdravotnictví. Může leccos napovědět i o povolebních spojenectvích či tiché podpoře.
25

GRAF

PROGNÓZA VÝSLEDKŮ PARLAMENTNÍCH VOLEB Předpokládané počty mandátů v poslanecké sněmovně

SZ 18 mandátů
KDU-ČSL 15 mandátů
ODS 68 mandátů
ČSSD 65 mandátů
KSČM 34 mandátů

Zdroj: STEM, 15. května 2006 (Pozn. red.: Jen pro zajímavost, prognóza společnosti Factum Invenio z 12. května 2006 nabídla značně odlišné výsledky - ODS by podle ní získala 65 mandátů, ČSSD 51 mandátů, KSČM 37 mandátů, KDU-ČSL 25 mandátů a Strana zelených 22 mandátů.)

Na koho myslí politické strany a jak
Medical Tribune 
22.5.2006 | rubrika: Za scénou - zdravotní politika | strana: 25

Strana zelených

Na pacinety
Co by jim daly?

* maximální zájem o jejich spokojenost
* připojištění na nadstandardní služby
* sociální klauzuli pro výplatu sociální dávky, pokud spoluúčast překročí určité procento příjmů
* kontrolu poskytované péče i služeb, toto právo může přenést na svou pojišťovnu

Co by od nich chtěly?

* jednotný poplatek za položku na receptu
* regulační poplatek za nadstandardní služby u lékaře (nejsou-li na ně připojištěni)
* spoluúčast za hotelové služby v nemocnicích a za dopravu (kromě záchranné služby)

Na poskytovatele zdravotní péče
Co by jim daly?

* rovnoprávnost bez ohledu na právní a majetkovou formu

Co by od nich chtěly?

* zamezení účelové preskripci léků pod marketingovým tlakem farmaceutických firem
* posílení úlohy praktického lékaře jako průvodce pacienta systémem a regulátora navazující spotřeby péče
* odpovědnost managementu za výsledky hospodaření nemocnic

Na dodavatelé léků a zdravotnických prostředků
Co by jim daly?

* degresivní obchodní přirážku na léky

Co by od nich chtěly?

* portfolio léků na základě medicíny založené na důkazech a farmakoekonomiky

Na plátce zdravotní péče
Co by jim daly?

* vytvoření regulovaného trhu formou výběrových řízení na objem péče

Co by od nich chtěly?

* platbu úhrad v systému DRG

Na stát
Co by mu daly?

* roli regulátora ve zdravotnictví

Co by od něj chtěly?

* definici rozsahu zdravotní péče hrazené z pojištění
* celkovou reformu zdravotního systému
* vytvoření fondů pro tzv. nepojistitelné pacienty vyžadující finančně náročnou péči

KDU-ČSL

Na pacienty
Co by jim daly?

* vyšší jistotu kvality poskytované zdravotní péče
* odstranění korupce spojené s čekáním na výkony

Co by od nich chtěly?

* vyšší zainteresovanost na prevenci a zdravém životním stylu
* regulační poplatky za léky, příplatek na stravu či nadstandardní zdravotnické prostředky
* spoluúčast za služby, které přímo nesouvisejí se zdravotním stavem

Na poskytovatelé zdravotní péče
Co by jim daly?

* rovnost smluvních vztahů a právních i majetkových forem

Co by od nich chtěly?

* důsledné sledování kvality

Na dodavatelé léků a zdravotnických prostředků
Co by jim daly?

* degresivní obchodní přirážku na léky

Co by od nich chtěly?

* požadavek, aby nové hrazené léky měly buď prokazatelně vyšší účinek, nebo při stejném účinku nižší cenu

Na plátce zdravotní péče
Co by jim daly?

* důsledná výběrová řízení při navazování smluvních vztahů

Co by od nich chtěly?

* omezení konkurence v oblasti základního zdravotního pojištění (povolit ji pouze v oblasti připojištění)
* důraz na podporu prevence a zdravého životního stylu svých pojištěnců

Na stát
Co by mu daly?

* roli tvůrce pravidel a dohledu na jejich dodržování

Co by od něj chtěly?

* důraz na podporu zdravotní prevence
* stanovení pravidel pro vytvoření sítě zdravotnických zařízení a kontrolu kvality
* vytvoření standardů u ekonomicky nejnákladnější péče
* definici rozsahu zdravotní péče hrazené z pojištění
* definici kritérií pro rozmisťování přístrojové techniky
* stanovení pravidel pro navazování smluvních vztahů pojišťoven se zdravotnickými zařízeními
* definici systému úspor a regulací, kterými se ušetří finance ve zdravotnictví

ODS

Na pacienty
Co by jim daly?

* rozhodování až o 30 % prostředků zdravotního pojištění prostřednictvím osobních účtů
* nově konstruovaný příspěvek zaměstnavatele na zdravotní pojištění
* volitelné doplňkové připojištění
* strop na roční míru spoluúčasti * roli informovaného a váženého klienta

Co by od nich chtěly?

* regulační poplatky za návštěvu ordinace a za preskripci léků
* částečnou úhradu nemedicínských služeb
* úhradu pobytu v LDN podle pravidel v ústavech sociální péče

Na poskytovatelé zdravotní péče
Co by jim daly?

* úhradu za poskytnutou péči v korunách, ne podle bodů
* rovnoprávnost bez ohledu na právní a majetkovou formu

Co by od nich chtěly?

* racionalizaci nabídky služeb odpovídající reálné poptávce
* konkurenci v kvalitě služeb
* účtování (nikoli úhrady) v sektoru lůžkové péče podle DRG

Na dodavatelé léků a zdravotnických prostředků
Co by jim daly?

* růst nákupů odpovídající poptávce a možnostem

Co by od nich chtěly?

* konkurenci mezi výrobci a distributory

Na plátce zdravotní péče
Co by jim daly?

* roli agentů zastupujících zájmy svých klientů-pojištěnců

Co by od nich chtěly?

* vstup komerčních pojišťoven formou poskytnutí know-how i kapitálu

Na stát
Co by mu daly?

* roli regulátora trhu ve zdravotnictví
* roli ochránce poskytovatelů před ev. diktátem pojišťoven

Co by od něj chtěly?

* definici rozsahu zdravotní péče hrazené z pojištění
* větší váhu dohodovacích řízení
* nezvyšovat výdaje systému vyhláškami
* celkovou reformu zdravotního systému

ČSSD

Na pacienty
Co by jim daly?

* daňově odpočitatelné dobrovolné komerční připojištění
* kompenzaci doplatků za léky, pokud nemohou užívat plně hrazený lék

Co by od nich chtěly?

Na poskytovatelé zdravotní péče
Co by jim daly?

* v ambulantní sféře dominanci privátního sektoru (1 lékař = 1 ambulance)
* v lůžkové péči převahu veřejného neziskového sektoru
* platbu nemocnicím ročním rozpočtem
* jistotu zvyšování příjmů
* jistotu smluvních vztahů v případě dědění, prodeje či převodu praxe

Co by od nich chtěly?

* vyšší motivaci praktických lékařů postarat se o pacienta
* vyšší motivaci ambulantních specialistů provést více výkonů bez hospitalizace
* sledování kvality a zveřejňování dosažených výsledků
* zveřejňování hospodaření nemocnic

Na dodavatelé léků a zdravotnických prostředků
Co by jim daly?

Co by od nich chtěly?

* meziroční růst nákladů odpovídající tempu výběru pojistného

Na plátce zdravotní péče
Co by jim daly?

* pro výběr a správu zdravotního pojištění by stačila jedna pojišťovna, ostatní jen pro komerční připojištění

Co by od nich chtěly?

Na stát
Co by mu daly?

* roli dozoru ve zdravotnictví

Co by od něj chtěly?

* diskusi o rozsahu zdravotní péče hrazené z pojištění
* definici sítě neziskových nemocnic (1 nemocnice na cca 100 000 obyvatel)
* omezení smluvního voluntarismu zdravotních pojišťoven
* vyšší platby za státní pojištěnce a jejich automatickou valorizaci
* zpřísnit dohled nad hospodařením zdravotních pojišťoven, sloučit ty špatně hospodařící s úspěšnějšími

KSČM

Na pacienty
Co by jim daly?

* snížení současné míry spoluúčasti až na polovinu (podle vývoje národního hospodářství)
* osvobození vybraných sociálních skupin od jakékoli spoluúčasti

Co by od nich chtěly?

* úhradu stravného a hotelových služeb (možná) při hospitalizaci
* příplatek na léky a zdravotnické prostředky označené jako luxusní

Na poskytovatelé zdravotní péče
Co by jim daly?

Co by od nich chtěly?

* omezit nadměrnou konkurenci vedoucí k nadspotřebě péče vyvolané samotným lékařem

Na dodavatelé léků a zdravotnických prostředků
Co by jim daly?

Co by od nich chtěly?

* omezení zisků prostřednictvím maximálních cen a regulací
* důslednou kontrolu zaúčtování marketingových pobídek
* vyšší podíl generik
* vytvoření sítě tzv. neziskových lékáren

Na plátce zdravotní péče
Co by jim daly?

* jediného správce veřejného zdravotního pojištění podřízeného vládě

Co by od nich chtěly?

Na stát

Co by mu daly?
* roli garanta zdravotní péče

Co by od něj chtěly?

* garanci ústavního práva na bezplatnou péči hrazenou z veřejného zdravotního pojištění
* vytvoření páteřní sítě zdravotnických zařízení
* definici standardu plně hrazené zdravotní péče
* každoroční odkup pohledávek jediného správce veřejného zdravotního pojištění a jejich následné vymáhání
Pokračování na str. 26

Zdroj: volební programy politických stran a odpovědi jejich stínových ministrů, resp. odborných mluvčích pro oblast zdravotnictví v časopise Zdravotnictví a finance 1/2006

Co všechno na nás politici chystají
Medical Tribune 
22.5.2006 | rubrika: Za scénou - zdravotní politika | strana: 26 | autor: pv

V tomto vydání MT končíme volný seriál analýz částí volebních programů politických stran věnovaných zdravotnictví (předchozí díly viz MT 20/2005, MT 6/2006 a MT 10/2006). Závěrečný komentář připravil MUDr. Pavel Vepřek, předseda sdružení Občan.

Do voleb zbývá 10 dnů

Četbou programů politických stran a sledováním jejich aktuálních preferencí se přiblížíme představě o budoucím uspořádání zdravotnictví se stejnou přesností jako pozorováním letu ptáků či kávové sedliny, ale není to marně vynaložený čas. Programy vypovídají zejména o svých autorech, o způsobu jejich myšlení a vnímání souvislostí, ukazují, jak resortu rozumějí, a hlavně - co předpokládají, že my ostatní chceme slyšet.
Žádná ze stran, které mají podle předvolebních preferencí šanci usednout v poslanecké sněmovně, nemá v programu zrušení solidarity ve zdravotnictví, ale vzájemně se liší v představách o jejím zacílení, rozsahu a způsobu realizace podle svého náhledu na fungování lidského společenství. Levá strana politického spektra akcentuje přídělový charakter zdravotnictví, které každému občanovi dodá potřebnou péči bez toho, že by jej obtěžovalo spolurozhodováním, a lékařům zajistí stabilní vysoké příjmy bez vazby na vykonávanou práci. K tomu má sloužit přímé řízení všech procesů, lepší plánování a důsledné kontrolní mechanismy.
Pravicové strany by zjevně rády přitáhly občany k výrazně větší spoluodpovědnosti a zdravotníky vystavily působení zákona nabídky a poptávky. Přispět by k tomu mělo zavedení volitelné části zdravotního pojištění s definováním rozsahu a typu péče, na kterou se vztahuje povinná solidarita, regulační poplatky a zpřístupnění informací. Bylo by toho více, ale evidentně se potýkají s problémem, jak své představy srozumitelně a atraktivně představit voličům.
V této pravolevé škále stojí na jedné straně křesťanští a občanští demokraté, těsně sledováni zelenými, na druhé komunisté se sociálními demokraty. První tři jmenované strany prosazují zavedení regulačních poplatků, komunisté a sociální demokraté je odmítají. Stejně tak panuje shoda v představách o financování zdravotní péče, zatímco KDUČSL, ODS a zelení chtějí rozvíjet pluralitní pojišťovenský systém a posilovat působení tržních mechanismů v solidárních mantinelech, komunisté a sociální demokraté trh ve zdravotnictví odmítají a směřují k jedné státní pojišťovně, komunisté programově, sociální demokraté přes "zjednodušení systému zdravotního pojištění".

Co tají ČSSD?

Po měsících ladění před nás strany předstoupily se svými volebními programy a my můžeme hodnotit jak jejich vývoj, tak výsledný umělecký dojem.
ODS nakonec vsadila na vyhlášení principů, podle kterých by mělo být zdravotnictví uspořádáno, a ne na předjímání konkrétních technických řešení. Podstatná změna se odehrála v roli osobních účtů, místo jejich problematického použití jako finančního nástroje mají sloužit občanům jako jeden z informačních zdrojů, podle kterých uplatní svoji volbu jak zdravotnických zařízení, tak typů pojištění.
Křesťanští demokraté směřují stejným směrem a ve svém střízlivém programu nabízejí přehled konkrétních kroků, které je potřeba udělat pro posílení postavení občanů v ekonomicky stabilním zdravotnictví. Mezi ně patří rozdělení financování zdravotnictví do dvou pilířů - veřejného a soukromého, definování rozsahu hrazené péče a spoluúčasti.
Podle očekávání je v programu Strany zelených akcentována role životního prostředí a přísun peněz do zdravotnictví z ekologické daňové reformy. Stejně jako předchozí dvě strany podporují zelení pojišťovenský systém, ale trochu se zamotávají při definování rolí pojišťoven, krajů a státu v zajišťování zdravotní péče. Chtít po všech současně, aby posilovaly svůj vliv na tvorbu reálné zdravotní politiky, se asi nedá, a stejně tak nemůže být poskytovatel zdravotní péče určován krajem a současně vybírán ve výběrovém řízení, nota bene v pojišťovenském systému. Program je syrový, ale pro první vážný pokus o vstup do sněmovny je docela dobrý.
Program KSČM je přehledný, dobře napsaný a přímočaře míří k modelu národní zdravotní služby. Pro ty, kteří nechtějí nést spoluzodpovědnost a jsou předem smířeni s péčí, která se jim přidělí, vypadá jako dobrá volba.
Sociální demokraty jsem si nechal na konec, protože zdravotnická kapitola z jejich programu je opravdu těžké sousto. Z toho, že zlepší technickou zanedbanost zdravotnických zařízení, zajistí jejich ekonomickou a smluvní jistotu, budou zvyšovat příjmy kvalifikovaných zdravotníků a pokračovat ve velkorysé podpoře lázeňské péče, že navýší finanční prostředky ve zdravotnictví na úroveň obvyklou v EU, a to všechno při zachování bezplatného zdravotnictví, můžeme usuzovat jediné - na Palackého náměstí pod budovou ministerstva narazili na ropu a zatím to před námi úspěšně tají. Konstatování, že cílem je standardní solidární systém západoevropského zdravotnictví, je obsahově prázdné, protože žádný takový systém neexistuje. Stejně tak není jasné, k čemu bude dobré dobrovolné připojištění, když bude stejně všechna současná péče poskytována zdarma.
Z představených volebních programů je celkem zřejmá vzájemná kompatibilita jednotlivých stran v oblasti zdravotnictví. Občanští demokraté by měli celkem snadno najít shodu v přípravě vládního proDo hlášení s KDUČSL a do značné míry i se zelenými. Naopak současná politika sociální demokracie ve zdravotnictví má blízko ke komunistům a může tomu tak být i v opačném gardu. Zelení směřují programově jinam než sociální demokracie a případná povolební spolupráce těchto stran by znamenala odklon od volebního programu jedněch či druhých. Nedovedu si představit dohadování ODS a ČSSD na společném scénáři ve zdravotnictví v případě velké koalice, protože se jejich programy ani nedotýkají. Ale už za necelé dva týdny budeme moudřejší.

Hra o upřímnost
Podnikatel 
19.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: Karel Barták

M. Ouzký hledí na EP po dvou letech střízlivě a kriticky

Miroslav Ouzký (ODS) zaujímá ze všech 24 českých europoslanců v Evropském parlamentu nejvyšší úřad - je jedním z jeho 14 místopředsedů, a tudíž členem byra, řídícího orgánu EP. Z výše své funkce má dobrý přehled o tom, co parlament dělá, jak to dělá, o politických vazbách, hlavních vlivech a propojení na další instituce EU. Jako politik ODS má na unii spíše kritický pohled; dvouletý pobyt v EP ho v něm utvrdil.

* Máte dojem, že působíte v čele instituce, která má vEvropě váhu, nebo spíše jakéhosi řečnického fóra, jemuž stále ještě chybí podstata?

Ve srovnání s národními parlamenty je EP spíše plytká instituce. Nejenže má menší váhu v legislativním procesu (spolurozhoduje s Radou ministrů - pozn. aut), ale jeho práci poznamenává jakási zvláštní politická, názorová rozplizlost. Důvodem je snaha vždycky a za každou cenu se dohodnout, vyhýbat se jasným stanoviskům, neustále mít na mysli kompromis. Když jsme sem přišli, zkušenější kolegové nám vysvětlovali, že se tady nic nezamítá, všechno se jen upravuje. Takže můžete přijít se sebevětší hloupostí, všichni se jí začnou stejně zabývat a podle Murphyho zákonů se z ní nakonec něco uchytí. Často to končí tím, že i ty největší hlouposti se jaksi upraví, obrousí a hle - na světě je nový legislativní produkt.

* Parlament je ovšem politicky rozdělen, všechno se rodí v boji mezi levicí a pravicí, případně za podílu liberálů, zelených ...

Pravice tady není klasickou pravicí. Zelení nejsou autentičtí zelení. Například náš klub Evropská lidová strana-Evropští demokraté - křesťanskodemokratičtí politikové jsou tady vesměs na úrovni české sociální demokracie, méně napravo než například britští labouristé, kteří sedí v socialistických lavicích. Zelení sahají názorově od pravého středu po krajní levici. Takže nám tu neustále panuje takový zvláštní zmatek. Parlament ovládá jakási nepsaná velká koalice socialistů a křesťanských demokratů, která neustále hledá kompromisní řešení kdesi ve středu. Odtud ony zvláštní změkčené dokumenty, jejichž cílem je vyhovět všem. Pokud to zvenčí sledují občané, musejí být nutně zmateni.

* Ve všech klubech jsou ovšem poslanci z nových členských zemí, kteří se při hájení národních zájmů dostávají do střetu s onou "velkou koalicí". Cítíte možnost nějakého spojenectví navzdory stranické kázni?

Zatím se neprokázalo, že by se poslanci z nových států dokázali stát mocenskou silou. Dokonale to doložilo hlasování o směrnici k liberalizaci služeb - poslanci z nových zemí napříč politickým spektrem říkali, že ji chtějí zachovat v původně navržené podobě. Lodička však nakonec stejně přistála tam, kde ji chtěli mít socialisté, tedy úplně jinde. Považuji to za velkou prohru pravice v EP. Ukázalo se zase, že ideje volného pohybu jsou pěkné v projevech. Když však takový poslanec přijede domů a zjistí, že místní podnikatelé se bojí konkurence z Polska nebo z Česka, kývne na kompromis.

* Kolegové z bývalých členských zemí vám právě vyčítají, že nemáte smysl pro kompromis, pro postup EU po malých krůčcích.

To je častý argument; Evropa by prý nebyla tam, kde je, bez umění kompromisu, a i my se to budeme muset naučit. Já se však obávám, že tato metoda je dnes škodlivá. Čeká nás stagnace ekonomiky, stárnoucí populace, nástup nových asijských mocností, masová migrace - to všechno jsou výzvy, které vyžadují radikální kroky. My však pod vlajkou svých ideálů přestáváme být schopni tato nebezpečí vysvětlit lidem a získat je pro zásadní reformy. Pokud se nebudeme více snažit, staneme se hnijící, páchnoucí, stárnoucí Evropou. Metoda "pomalu a opatrně" je cestou do pekel.

* EU si však uvědomuje, jaké výzvy ji čekají. Zformulovala je docela přesně a odpovědí na ně má být "Lisabonská strategie".

Ano, jakési vytyčení pětiletky s cílem dohnat a předehnat. Budiž. Jenže pak se ukázalo, že to nejde, začaly se měnit priority. Konkurenceschopnost, ale také sociální smír; to říkají i pravicoví poslanci. Snaha o kompromis za každou cenu. Proboha, vzpamatujme se! Barbaři jsou před branami, tady ten Řím si však žije v poklidu, v Senátu se vedou řečnická cvičení o tom, co by se mělo a co ne. Obávám se, že společná zemědělská politika nebo blokace dovozu textilu nás neochrání.

* Co tedy navrhujete?

Alespoň upřímnost. Abychom si nehráli v Bruselu na Evropany a doma se pak nechovali jako nacionalisté. Abychom si nezvykali mávat evropskými fangličkami, a zakrývat tím vlastní agendu. Tady nám (poslancům ODS - pozn. aut.) mnohdy vyčítají nedostatek evropanství; jediný náš problém však je, že mluvíme doma stejně jako v Bruselu. Za dva roky jsem poznal, že tady všichni bojují za národní či úzce partikulární zájmy, lobbují nejednou za konkrétní nátlakové skupiny. Ale jen někteří to připouštějí. Ostatní se schovávají za evropanství. Proč nepřiznají, za jaké zájmy bojují? Každý projev začíná tím, že řečník pochválí zprávu, o které se jedná, zpravodaje, Evropskou komisi - a pak do toho začne střílet. Když se mluví o zemědělské politice, každý Francouz si stoupne a řekne, musíme ji zreformovat. Vzápětí pak vyloží, že to není možné. S rozšiřováním EU je to stejné - jsem jeden z mála politiků, kteří jsou v byru schopni povstat a říci ano, jsem pro vstup Turecka do EU. Obvyklá odpověď by byla asi tato: Jistě, jsem pro rozšíření EU o Turecko, možná se zvláštními podmínkami, případně s jiným statusem, za nějakých 15-20 let. Neodváží se říci jsem proti, protože jsem to doma slíbil svým voličům.

* Jako člen byra máte značné pravomoci .

Zdání klame. Zvolené vedení parlamentu je v podstatě loutkou v rukou vedení politických frakcí. Předseda, ba i místopředseda takového klubu mají větší sílu dovnitř do parlamentu než jeho místopředseda. Jistě, při zahraničních cestách to tak není, uvnitř však je chod EP zcela v rukou Dokončení na str. 2

* Hra o upřímnost

Dokončení ze str. 1

stranických sekretariátů. Kromě toho je v jednacím řádu napsáno, že nejvyšším orgánem je schůze předsedů frakcí; byro je až v další linii. Přál bych si, aby se to do budoucna změnilo. Další nešvary? Prestiž parlamentu by zvýšilo, kdyby ustal stěhovací cirkus mezi Bruselem a Štrasburkem. I my poslanci si někdy připadáme trochu směšně. Čas od času vznikne iniciativa za jedno sídlo; získá obrovskou podporu a výsledkem bývá, že se nestane nic. Vždycky vystoupí někdo z Francouzů, zdůrazní, že taková změna by vyžadovala jednomyslný souhlas všech států, a je hotovo. Jako občan České republiky říkám, že mi je jedno, zda se bude zasedat jenom ve Štrasburku nebo jenom v Bruselu, ale ať je to na jednom místě.

Zajisté, Brusel je lépe dosažitelný, tamní budova je přátelštější než štrasburská ...

Francouzi se bojí, že kdyby dovolili debatu, boj o sídlo by prohráli. S německou podporou ovšem také argumentují, že Štrasburk je symbolem francouzsko-německého usmíření, které se stalo základním kamenem evropské integrace. Je zde nepochybně tato symbolika, ale z té se dnes už nedá žít. To, co tady provozujeme, je nejen obrovské mrhání penězi daňových poplatníků, ale také to oslabuje naši práci a náš kredit v očích lidí. Při příjezdu do Štrasburku pravidelně zjišťuji, že mi v bedně nedošla polovina dokumentů, což má vliv na kvalitu mé práce. Nehledě na to, kolik času na byru promrháme debatami o využití štrasburské budovy, kde se zasedá jen jeden týden do měsíce. Kdybychom seděli na jednom místě, tak to vše odpadne. ODS tvoří svébytnou skupinu Evropští demokraté v rámci frakce Evropské lidové strany Evropských demokratů, a to spolu s britskými konzervativci. Ti nyní uvažují o rozchodu s křesťanskými demokraty a vytvoření vlastního klubu, naladěného méně prointegračně.

Jak se zachováte vy?

Na začátku jsem trochu počítal s tím, že bude vytvořena svébytná pravicová frakce. Více než na ideové čistotě mi však dnes záleží na tom, aby hlas takové skupiny byl slyšet. Budu radši, když se nám podaří prosadit třetinu našich názorů uvnitř velké a silné frakce, než kdybych patřil do klubu, který sice své názory hlasitě vykřičí, hlasování však nemá šanci ovlivnit. Takže - pokud bychom měli vytvářet nový klub, pak takový, který bude mít aspoň kolem stovky poslanců (ze 732), bude se s ním tedy počítat. Zároveň nechci být ve frakci, která by zahrnovala jakékoli extremistické strany. V praktické rovině zatím nevidím, jak se britští konzervativci míní od proklamací propracovat k nějakému realistickému základu.

Co vás za ty dva roky nejvíce překvapilo, s čím jste nepočítal?

Za prvé časová náročnost té práce a s ní související tristní zjištění, kolik času strávím, aniž bych cokoli vyřešil. Chybí mi tu často pocit uspokojení z dobře vykonané práce. Dělám spoustu věcí a setkávám se s řadou lidí, aniž by to mělo jakýkoli přínos pro mé voliče. Na druhé straně zjišťuji, že pokud tady člověk pochopí pravidla hry, může hodně pomoci českým zájmům. Měli jsme velmi plodné kontakty s českými profesními svazy, pracovali jsme na legislativě s chemickým průmyslem, s potravináři, s farmaceutickými firmami. Překvapilo mě, kolik mají kvalitních, dobře připravených lidí na evropskou legislativu. Naopak kontakty s českou vládou považuji za velmi nedostatečné. Řekl bych, že jsme na tom z tohoto hlediska nejhůře ze všech europoslanců. Nedostáváme stanoviska ministerstev k projednávaným zákonům. Jak máme pak hájit české zájmy? Problém spočívá na jedné straně zřejmě v neschopnosti administrativy, roli však určitě hraje i nechuť komunikovat s opozičními poslanci.

Foto autor| Kresba: Lubomír Vaněk

O autorovi| Karel Barták (Autor je zpravodajem ČTK v Bruselu.)

Co nabízejí podnikatelům
Podnikatel 
19.5.2006 | rubrika: Volby 2006 | strana: 3

Nižší daně, lepší podmínky pro jejich činnost a účinnější programy podpory

Pěti politickým stranám, které podle delší dobu trvajících průzkumů vykazují naději, že budou letos zvoleny do Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR, jsme položili anketní otázku, co nabízejí firmám a podnikatelům.
Odpovědi zveřejňujeme v pořadí, v jakém jsme je dostali na náš e-mail.

Křesťanská a demokratická unie -Československá strana lidová (volební číslo 24): Naši živnostníci a podnikatelé jsou lidé, kteří převzali odpovědnost nejen za sebe a svoji rodinu, ale mnohdy i za rodiny svých zaměstnanců a za prostředí, ve kterém žijí a pracují. Malé a střední podniky si zaslouží mimořádnou pozornost, protože dokáží nejpružněji reagovat na změny ekonomického a spotřebitelského prostředí. Celá naše společnost by proto měla mít zájem na ekonomické zdatnosti středního stavu, neboť ten je zdrojem nejen bohatství, ale i celkové společenské stability.
Cílem křesťanských demokratů je umožnit malým a středním podnikatelům a živnostníkům otevřenější a efektivnější přístup k bankovním úvěrům a službám. Zvýšíme nabídku provozních a investičních úvěrů s nízkou úrokovou mírou, s delším časovým odkladem splácení úvěrů a s delší dobou splatnosti. Podpoříme program akcelerace, který zrychlí čerpání finančních zdrojů ze strukturálních fondů a zabezpečí nabídku bankovních úvěrů na způsob "podnikatelské hypotéky" pro malé a střední podnikatele. Zrychlíme odpisy v odvětvích, která jsou náročná na obměňování výrobní technologie (např. potravinářské závody).
KDU-ČSL podpoří zavedení systému jediného kontaktního místa. Zde podnikatel zadá údaje do centrálního registru a veškeré následné registrace budou probíhat automaticky online propojením mezi dalšími úřady. Pracovní právo nesmí být překážkou pro tvorbu nových pracovních míst. Zpřehledněním pracovního práva dosáhneme větší právní jistoty v pracovněprávních vztazích. Budeme usilovat zejména o snížení odvodů vázaných na pracovní místa a o další pokles daně z příjmu právnických osob. Navrhujeme ji snížit na 19 % při zachování současné míry nákladových položek. Novelizujeme zákon č. 100/1998 Sb., o sociálním zabezpečení, tak, aby si i OSVČ mohla "vzít paragraf" při nemoci dítěte. Prosadíme editační povinnost finančních úřadů (finanční úřad bude povinen na požádání poskytnout poplatníkovi vysvětlení před podáním daňového přiznání).
Podpoříme ekonomickou spolupráci veřejného a soukromého sektoru (princip PPP). Podnikatelům na venkově nabídneme program podpory využití dosavadních objektů k uskutečňování podnikatelských cílů.
Zvýšíme celospolečenskou prestiž, vážnost a důležitost řemesel s vědomím, že to je nejdůležitějším předpokladem živnostenského podnikání. Umožníme podnikatelům využít daňových úlev, eventuálně daňových odpisů v případě, že přímo podpoří učňovské školství.
KDU-ČSL je přesvědčena, že nejnovější výzkumné poznatky podpoří rozvoj malého a střední podnikání a usnadní uplatnění pro absolventy škol.

Ondřej Jakob, tiskový mluvčí KDU-ČSL Strana zelených (volební číslo 18): Díky umístění uprostřed Evropy, poměrně dobrému stavu infrastruktury a dalším faktorům získala ČR v posledních letech řadu významných investorů, především ve zpracovatelských odvětvích. Investice výrazně podpořily růst ekonomiky, ale tento vývoj má i negativní dopady jako např. nápor na infrastrukturu a ekologické zatížení, především však závislost výkonu ekonomiky na prosperitě velkých firem, jež působí v několika odvětvích.
Dosavadní politiku podpory velkých investorů v průmyslu chápeme jako cestu, jak rychle dohnat dřívější technologickou zaostalost, ale do budoucna chceme změnu. Přejeme si přesměrování podpory od velkých investorů k malým a středním podnikům se zvláštním zřetelem na rozvoj regionů. Plánujeme podporu rozvoje služeb. Udílení mnohaletých daňových prázdnin vybraným investorům nepovažujeme za optimální. Místo staveb na zelené louce preferujeme revitalizace starých průmyslových areálů, na něž jsou mj. určeny prostředky z evropských fondů.
Úlohou státu není ekonomiku řídit, ale vytvořit podmínky pro efektivní alokaci zdrojů. Klíčová je přitom právní jistota podnikatelských subjektů. Podpoříme procesní audit ve státních úřadech, abychom redukovali byrokratické požadavky státu na živnostníky a malé podniky. Zasadíme se o zjednodušení zakládání živností. Zrušíme povinnost platby minimální daně živnostníků a povinnost registračních pokladen. Budeme usilovat o zkrácení doby nutné k založení firmy na dva týdny. Budeme hledat cesty k dalšímu zefektivnění zákona o konkursu a vyrovnání, aby bylo možné využívat konkursů jako rychlého očistného procesu podniků. Jsme proti vyvlastňování soukromých pozemků za účelem jejich prodeje soukromým investorům. Budeme vystupovat proti pokusům státu sanovat z veřejných prostředků krachující soukromé podniky.
Daňovým systémem dokáže stát do značné míry ovlivňovat chování ekonomických subjektů. Naším cílem je snížení celkové daňové kvóty na úroveň 35 % HDP a zjednodušení daňové soustavy. Stát zdaňuje lidskou práci nepřiměřeně vysokými sazbami, a podporuje tak daňové úniky. Povinné příspěvky na zdravotní pojištění a sociální zabezpečení zvyšují výdaje za zaměstnance o celkem 47,5 % příjmu fyzických osob. Cílem ekologické daňové reformy, kterou prosazujeme, je přesun zátěže ze zdanění lidské práce ke zdanění energií. Dodatečný výnos ze zdanění elektřiny, tepla, uhlí, zemního plynu a leteckého benzinu bude využit ke snížení odvodů sociálního a zdravotního pojištění. Reforma bude fiskálně neutrální.

Eva Rolečková, tisková mluvčí Strany zelených Česká strana sociálně demokratická (volební číslo 10): ČSSD si podnikatelů a podnikání vždy vážila. Jsme si vědomi, že pokud se nebude dařit firmám, nebude se dařit hospodářství a stát si pak nebude moci dovolit udržet životní jistoty občanů. Proto budeme pokračovat v trvalém zlepšování podmínek pro podnikání a odstraňování překážek, které jeho rozvoji brání. Podařilo se nám prosadit řadu důležitých opatření, která přispěla k ekonomické prosperitě země a rozvoji firem. Zdůrazňuji, že podle údajů ČSÚ se počet podnikatelů za posledních 8 let zvýšil o téměř 300 tisíc.
V rámci hospodářské politiky jsme se nesoustředili jen na získávání velkých zahraničních investic, které však pomohly oživit růst a export po krizi z let 1997 a 1998. České firmy se staly v řadě případů jejich dodavateli, což přispělo k celkovému oživení sektoru malých a středních podniků. Podpora investic a rozvoje malých a středních firem byla a je ze strany vlády naprosto vyvážená. Postupně jsme snížili sazbu daně z příjmu právnických osob z 31 % na současných 24 % a chceme jít až na 20 %. Poklesla také sazba daně z příjmu jednotlivců v prvních dvou pásmech. Připravíme nový zákon o dani z příjmu, protože ten současný je po řadě novelizací nepřehledný a složitý. Provedeme důslednou revizi legislativy a odstraníme z ní přebytečná ustanovení, která omezují konkurenceschopnost našich firem. Dokončíme projekt Centrálních registračních míst pro podnikatele, který přinese výrazné snížení administrativní zátěže. Podnikatel už nebude muset obíhat s doklady každý úřad zvlášť, ale vše potřebné vyřídí z jednoho místa. Systém bude fungovat elektronicky, na základě sdílení dat mezi úřady.
Zavedeme daňové zvýhodnění pro firmy, které budou přispívat svým zaměstnancům na dopravu do zaměstnání. Zároveň chceme firmy daňově motivovat, aby investovaly do rozvoje odborného školství a zvyšování kvalifikace svých zaměstnanců.
Součástí podpory podnikání jsou i prostředky fondů EU. V letech 2007-2013 počítáme s celkem 130 mld. Kč na rozvoj podnikání, inovací a investic do firemního výzkumu a vývoje. Zjednodušíme celý proces předkládání a schvalování žádostí. Proti předchozí praxi, kdy byly dotace vypláceny až po dokončení projektu, umožníme nově průběžné financování projektů. V oblasti exportu budeme zkvalitňovat služby státních institucí, které se na podpoře vývozních firem podílejí. Ekonomická diplomacie bude prioritní činností zastupitelských úřadů. Soustředíme se na vytváření lepších podmínek pro expanzi vývozu do prioritních mimoevropských zemí, jako je např. Čína, Indie nebo Vietnam.

Milan Urban, ministr průmyslu a obchodu ČR (ČSSD) Komunistická strana Čech a Moravy (volební číslo 20): Naši podporu podnikatelům soustředíme na legislativní zajištění dostupnosti zdrojů financování zejména malého a středního podnikání, na zajištění transparentnosti výběrových řízení, na rovný přístup k informacím. Podporujeme regionální sdružování firem a účelné formy kooperace. Též je v našem programu zájem na ochraně zaměstnanců malých a středních firem, kde nepracují odbory, a uzákonění možnosti ustavení zaměstnaneckých rad.
* Jsme přesvědčeni o strategické úloze státu v oblasti alokace a redistribuce zdrojů, z odvětví pak v odvětví energetiky. Doly a energetika (včetně vodní energetické soustavy) musejí být v rukou státu.
* Podporujeme progresivní zdanění - nižší příjem, nižší daň. Jsme pro ekologizaci daní a koncept daňových asignací. Podpoříme rozšíření daňových paušálů a systém zjednodušení daňových úlev -zprůhlední se a zjednoduší daňový systém, lze očekávat i vyšší daňovou výtěžnost. Navrhujeme daňové bonusy - za včasné plnění daňových povinností, sníží se tak daňové nedoplatky, může se stát motivací a zvýší se disponibilní zdroje státního rozpočtu.
* Podporujeme investice s multiplikačním efektem. Je třeba plně využít prostředků ve výši asi 750 mld. Kč, které jsou pro ČR připraveny ve fondech EU v letech 2007-2013. KSČM zváží navrhnout vytvoření státního fondu s revolvingovým charakterem, který by mohl být použit na financování prvních projektů podniků. Poté co budou z EU zpětně uhrazeny, vrátí se prostředky do státního fondu. ČR je využije na další projekty -jde o formu rotování peněz. Základní kapitál mohou vytvořit zisky lukrativních státních a. s. -např. ČEZ, Letiště Ruzyně, ČEPRO, MERO, ČSA, Lesy ČR, Budvar, Řízení letového provozu, Sazka, Vojenské lesy a statky, LOM Malešice a další.
* Investiční pobídky preferenčně používat pro české firmy, především střední a s perspektivním výrobním programem a s vyšší přidanou hodnotou.
* Je třeba snížit podíl velkých firem na tvorbě HDP. Nyní 20 firem tvoří třetinu HDP, vnímáme to jako velké riziko hospodářského výkyvu. Je důležité podporovat firmy s moderním výrobním programem. ČR musí být zajímavá pro ty, které hledají vyspělý a vzdělaný personál. Nutná je podpora školství (zvláště učňovské a technické vzdělávání je v ČR hrubě zanedbáváno) a výzkumu.
* V současné době je ČR v ukazatelích HDP a produktivity práce na 70 % EU. Mzdy jsou na 40 % EU. Proto musí být zvýšen tlak na zvyšování mezd, a tím pádem na koupěschopnost. Impuls by měl vyjít od státních firem a orgánů státní správy.

Monika Hoření, tisková mluvčí KSČM

Výsledky průzkumu předvolebních preferencí podle STEM zveřejněné 16. 5. 2006 (v %).

Občanská demokratická strana (volební číslo 9): Za posledních pět let zaniklo 75 tisíc malých firem s jedním až devatenácti zaměstnanci. V posledních dvou letech zaniklo téměř 120 tisíc živnostníků. Za poslední léta se minimální výše odvodů na zdravotní a sociální pojištění a minimální daně zvedly u osob samostatně výdělečně činných na pětinásobek. Za poslední čtyři roky zaplatili čeští živnostníci na daních a odvodech na sociální pojištění 100 miliard korun. Již v tuto chvíli mají velcí investoři, zpravidla velké zahraniční korporace, přislíbeny od vlády daňové úlevy a investiční pobídky za 90 miliard korun. Malí a drobní odvedli 100 miliard, velcí dostali 90 miliard.
V sektoru malých a středních firem se tvoří 60 % pracovních příležitostí. Ve světle předchozích údajů se nemůžeme divit půlmilionové nezaměstnanosti, která neklesá i přes slušný hospodářský růst. Pokud neoživíme podnikání pro živnosti, malé a střední firmy, nezaměstnanost nepoklesne. Není pravda, že živnostníci jsou bohatí, a proto z nich můžeme ždímat vysoké daně.
Podle statistiky je průměrný roční příjem na hlavu v rodině zaměstnance téměř o pětinu vyšší, než stejný příjem v rodině živnostníka. Přitom ročně na hlavu v rodině zaměstnance připadají o pětinu vyšší sociální transfery a dávky než v rodině živnostníka. Na živnostníky se v posledních letech valí záplava byrokracie, úředních komplikací, vyšších daní a odvodů, nových povinností. Proto si zaslouží podporu. Návrhy ODS přináší balíček konkrétních opatření, jako je zrušení minimální daně, registračních pokladen a platby nemocenské. Snižuje a zjednodušuje platbu daní a odvodů. Omezuje byrokracii a usnadňuje vznik živností a firem.
A také jako kompenzaci uplynulých let a investičních pobídek těm velkým umožňuje ve zdaňovacím období 2006-2010 roční daňové prázdniny. Podmínkou je zřeknutí se všech sociálních dávek a dotací. Tuto daňovou výhodu může čerpat jen jednou, a to proto, aby se po roce 2010 umožnilo novým živnostníkům čerpat v prvních čtyřech letech roční daňové prázdniny za stejných podmínek, tedy zřeknutí se sociálních dávek. Roční daňový výpadek nebude přesahovat 3 miliardy korun a za podmínek oživeného malého podnikání a vzniku nových pracovních příležitostí nemusí být dokonce vůbec žádný.
Návrhy ODS pro živnostníky včetně ročních daňových prázdnin jsou cestou k oživení malého podnikání a ke vzniku nových pracovních příležitostí. Daňové prázdniny pro živnostníky se nevyplatí jen jim, ale i zaměstnancům a nezaměstnaným. Petr Nečas, 1. místopředseda ODS

***

ODS 26
ČSSD 25
KSČM 13
Strana zelených 7
KDU-ČSL 6
Pozn: zbytek tvoří voliči jiných stran, nerozhodnutí a lidé, kteří nepůjdou k volbám.

Foto popis|

Klíč| Státní rozpočet; Jakob Ondřej; KDU

Vážení a milí čtenáři,
Psychologie dnes 
23.5.2006 | rubrika: Editorial | strana: 2 | autor: Tomáš Rodný

blíží se vysvědčení a průzkumy ukazují, že špatné známky bývají nejčastější příčinou, proč rodiče své děti trestají. V obavě před potrestáním ze strany rodičů utíká každoročně v době kolem vysvědčení mnoho dětí z domova a vzrůstá i počet dětských sebevražd. Často se v této souvislosti diskutuje o fyzických trestech, které u nás mají bohužel velkou tradici. Ve společnosti stále přetrvává představa o tom, že fyzické tresty jsou standardním a přijatelným výchovným prostředkem. Dokladem jsou výsledky výzkumů, podle nichž jen asi 15 procent českých dětí není svými rodiči nikdy fyzicky trestáno. Pozornost bychom však měli věnovat i méně nápadným a viditelným formám ubližování dětem. Mám na mysli psychické týrání, které sice zůstává navenek skryto, pro dítě však může být stejně zraňující jako násilí fyzické a jeho následky mohou přetrvávat po celý život. Výzkumy přitom ukazují, že nějaké formě psychického týrání je u nás vystaveno bezmála 70 procent dětí. Problematice psychického týrání dětí se věnuje Daniela Kramulová v rubrice Psychologie a společnost.
Zatímco děti čeká v červnu vysvědčení, pro dospělé je červen měsícem voleb do Poslanecké sněmovny. Aktuálně jsme svědky předvolební kampaně a máme možnost pozorovat zajímavé psychologické mechanismy, které v jejím rámci fungují (či nefungují). Zajímavé je například sledovat, jak na voliče působí negativně až agresivně orientovaná kampaň ČSSD, která je u nás novinkou. Z psychologického hlediska je poučné i sledování Strany zelených. Zatímco mnozí odborníci v souvislosti s nečekaným nárůstem volebních preferencí této dříve prakticky neznámé strany diskutují o serióznosti a objektivitě předvolebních průzkumů, zajímavé je i zkoumat možné motivace pro podporu Strany zelených. Její voličské jádro je totiž velmi malé, a proto musí spoléhat na podporu a hlasy fluktujících voličů. O různých strategiích a principech předvolebních kampaní se můžete dočíst v článku politologa Lubomíra Kopečka.
Krátce po volbách bude v Česku zaveden tak zvaný bodový systém, který by měl vést řidiče k větší ukázněnosti při dodržování dopravních předpisů. Někteří lidé ho vítají, jiní ho kritizují. Jak se na možnosti "výchovy řidičů k ohleduplnosti" dívají odborníci? To se dočtete v článku Karla Schmeidlera a Jana Weinbergera.
Věřím, že Vás tyto i další texty, které Vám červnová Psychologie dnes přináší, zaujmou.

Foto popis|

Když voliče lákají...
Psychologie dnes 
23.5.2006 | rubrika: Psychologie a společnost | strana: 20 | autor: Lubomír Kopeček

Je český volič věrný? Nakolik se dá zlákat vůní předvolebního gulášku politické konkurence? A koření ho tuzemské strany podle různých chutí, nebo navaří velký hrnec pro všechny?

Historie volebních kampaní se začala psát s rozšiřováním volebního práva, které zažila většina Evropy v posledních desetiletích 19. a na začátku 20. století. Rodící se podoba kampaní ovšem trpěla řadou dětských nemocí, počínaje nepříliš vysokou úrovní volebních materiálů stran a konče jejich chybějící koordinací. Stranické aparáty neovládaly základní zásady komunikace s veřejností, jejich postup se vyznačoval živelností a absencí prozíravějšího plánování.
V konečném důsledku to ovšem příliš nevadilo. Pro tehdejší společnost byla charakteristická vysoká míra segmentace provázená poměrně nízkou sociální prostupností a zakotveností ve vlastní sociální skupině. S tou se pojila vysoká míra voličské loajality vůči politické reprezentaci dané sociální skupiny, obecně tedy platilo, že sedlák volil agrárníky, dělník sociální demokraty a městský patricij konzervativce. Silná stranická identifikace posilovaná skutečností, že politické strany představovaly masové organizace sdružující značnou část voličů, přisuzovala volebním kampaním vedlejší význam. Jejich úkolem bylo spíše mobilizovat tradiční voliče než získat nové - jednoduše proto, že to bylo málo pravděpodobné. Názorně to dokládá realita první československé republiky, kdy s výjimkou jejich bouřlivých počátků zůstaly volební výsledky jednotlivých stran víceméně stabilní.

Moderní volební kampaně

Takzvané předmoderní volební kampaně se v západní Evropě začaly stávat minulostí od 60. let 20. století. Velký vliv měla společenská proměna, pro niž byl charakteristický růst životní úrovně narušující dosavadní sociální bariéry, postupující sekularizace, pozvolné zmenšování některých tradičních sociálních skupin (dělnictvo, zemědělci) a naopak početní růst značně profesně a společensky heterogenní (nové) střední třídy. Dosavadní voličská loajalita k tradičním stranám se začala drolit a pevnost stranické identifikace oslabovat. Začal se prudce zvyšovat počet přelétavých voličů, kteří se ke konkrétní straně přiklonili až před volbami a v těch příštích byli ochotni svůj výběr změnit. Logicky to zvýšilo význam volebních kampaní, protože ty mohly ovlivnit mnohem větší okruh voličů než dosud.
Volební kampaně se profesionalizovaly, zvýšila se jejich koordinovanost a intenzivněji se užívalo psychologických poznatků a metod politického marketingu. Nastupují specialisté a konzultanti, případně specializované agentury angažované stranickou centrálou, strany začínají zadávat výrobu plakátů či reklamních spotů soukromým firmám. Výrazně se zvyšuje úroveň prezentace stran.
Mimořádně důležitý vliv na proměnu volebních kampaní měla expanze televize. Dokumentuje to například výzkum Rolanda Cayrola prováděný při volbách do Evropského parlamentu v roce 1989. Ve všech zemích Evropského společenství se televizní programy věnované volbám umístily na prvním místě mezi formami politické propagace, kterou zkoumaní respondenti využili. Až za ní skončila diskuse s rodinou a známými, na třetím místě čtení tiskového zpravodajství v průběhu kampaně a na čtvrtém sledování volebních letáků.
Zvláště důležitou roli sehrála televize pro posílení role stranických lídrů. Politik na televizní obrazovce přenesený do obývacího pokoje každého občana se stal velmi účinným nástrojem politické komunikace. Možnost televize oslovit voliče prostřednictvím koncentrovaného obrazového a zvukového vjemu otevřela politikům nové možnosti. Volební kampaně díky tomu získaly silně personalizovanou podobu a mediálně začaly být nahlíženy jako souboj osobností. Image lídra se stala jedním z důležitých faktorů ovlivňujících úspěch stran. Snížila se úloha členů a stranických aktivistů při kampani. Nemálo přitom zafungoval faktor poklesu jejich počtu, který postihl mnohé tradiční strany. Dnes tvoří členové politických stran ve většině zemí Evropské unie pouze 2-4 procenta voličů (Česká republika se nijak nevymyká). Země jako Rakousko, Malta nebo Finsko, kde je straníků více, jsou výjimky potvrzující pravidlo.
Inspiraci pro popsaný posun k moderním volebním kampaním v západní Evropě představovaly USA, které tento vývoj prodělaly dříve. Proto se nezřídka hovoří o amerikanizaci volebních kampaní.

Kampaně orientované na voliče

V USA se začíná už v 70. letech 20. století objevovat zatím poslední typ nazývaný kampaní orientovanou na voliče. Bere v úvahu společenskou heterogenitu současných postindustriálních společností, která je profesně silně specializovaná, v níž je značně iluzorní snažit se identifikovat průměrného voliče. Usiluje předestřít co nejlákavější nabídku různorodým skupinám voličů a vytvořit co možná nejpřijatelnější celkovou image strany. Charakteristické je pro ni jisté "odmasovění". Profesionální experti nebo agentury se snaží kampaň na základě analýzy a vlastních výzkumů "ušít na míru" očekávání nejrůznějších voličských skupin. Taková, svou podstatou konzumentsky prokalkulovaná orientace vede k velmi výrazným, až zásadním úpravám ideově-programového profilu dané strany. Není vyloučeno, že i v některých důležitých otázkách může strana od voleb k volbám radikálně změnit postoj. Objevují se nové nástroje, které výrazně rozšiřují dosavadní paletu volebních technik - od webových stránek po vytváření počítačových databází o voličích.
Byť jsou nové technologie, jako například využívání internetu, dnes standardní záležitostí, tento typ volební kampaně se v západoevropských poměrech rozvíjí prozatím omezeně. Na rozdíl od USA zde tradiční politické strany stále musí brát jistý ohled na názor členské základny, pro niž by příliš daleko jdoucí změna programové orientace byla nepřijatelná. Navíc v západoevropských poměrech u většiny tradičních stran stále funguje historicky podmíněná vazba k určité, ne zcela zanedbatelné voličské skupině. Alespoň u části voličů totiž i dnes platí, že výběr politické strany silně ovlivňuje rodinná tradice či generační hodnotová kontinuita, a to výrazně více než sociální status, vzdělání či zaměstnání. Strany s dlouhou historicko-politickou tradicí by proto příliš radikální změnou své volební nabídky a s ním spojeného ideově-programového profilu mohly více "starých" voličů ztratit než "nových" získat.
Je zajímavé, že v evropských poměrech je konzumentské, čistě voličské zaměření strany vidět spíše v některých postkomunistických zemích, kde nedošlo k vytvoření stabilizovanějšího systému politických stran. Malá trvanlivost politických stran spojená s minimální stranickou identifikovaností voličů vytváří velký prostor pro častý volební úspěch nových stran, které dokážou pružně namixovat volební nabídku podle momentálních očekávání a nálad voličů a nemusí se ohlížet na vlastní, početně zanedbatelnou členskou základnu. Ovšem stejně rychle jako dokáže voliče přitáhnout, je může ztratit. Zvláště v momentě, kdy se strana ocitne ve vládní pozici a ukáže se, že její předvolební sliby byly příliš přehnané či nerealizovatelné. Reálně tak podobné formace mnohdy fungují jako strany "na jedno použití".

Jak na českého voliče

Pro české poměry bezprostředně po roce 1989 platilo, že voličské preference vůči politickým formacím byly značně nestálé. To otevíralo prostor i pro nadstandardní účinek volební kampaně opírající se o chytře zvolené volební heslo, například v silně antistranické atmosféře roku 1990 oslovilo značnou část voličů heslo Občanského fóra "Strany jsou pro straníky, Občanské fórum je pro všechny". Už v první polovině 90. let se nicméně začalo rýsovat upevňování vazeb mezi voliči a některými stranami, část voličů se trvale identifikovala s určitou politickou formací. O ODS, KDU--ČSL a KSČM se dodnes dá říci, že relativně velká skupina voličů je jim dlouhodobě věrná. Názorně to dokumentuje průzkum Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM) ze září 2004, v němž se asi třetina příznivců KSČM označila za přesvědčené přívržence a více než třetina se vyjádřila, že se stranou většinou názorově souhlasí. Jen o málo nižší procento přesvědčených přívrženců a nepatrně vyšší procento se stranou souhlasících příznivců měly KDU-ČSL a ODS. Téměř tři pětiny voličů těchto tří stran tak měly silnou až velmi silnou stranickou identifikaci.
Naopak významnou stranou, která měla podíl přesvědčených přívrženců velmi nízký v řádu několika procent, byla ČSSD. Procento většinou s ní souhlasících sympatizantů se pohybovalo zhruba na úrovni tří předchozích formací. Téměř třetina příznivců ČSSD tuto stranu podporovala jen proto, že jim vadila nejméně, a více než čtvrtina uváděla, že má v mnohém jiný názor. U ODS, KDU-ČSL i KSČM voliči se slabým až velmi slabým vztahem ke straně představovali výrazně menší procento jejich voličské banky.
Jaké z toho plynou důsledky pro rozhodování voličů, potažmo pro strategii volební kampaně? Není příliš pravděpodobné, že u voličů se silnou stranickou identifikací dojde před volbami ke změně preferencí. Jakákoli volební kampaň konkurenční strany na ně bude mít jen malý nebo vůbec žádný vliv. Pro jejich udržení stačí volebnímu štábu "mateřské" strany využívat tzv. utvrzovací volební strategii, tedy posilovat jejich přesvědčení o správnosti zvoleného výběru. V praxi je taková kampaň relativně finančně nenáročná a její realizace není obtížná. V podstatě vystačí s tím, co bylo zmíněno v souvislosti s předmoderními kampaněmi.
Malou efektivitu konkurenční kampaně pro silně identifikované voliče dokládá výzkum CVVM po volbách roku 2002. V něm téměř sedmdesát procent těch, kteří se rozhodli volit ODS, a více než čtyři pětiny (!) pozdějších voličů KSČM, počítalo s volbou této strany už před začátkem kampaně. Naopak s výběrem ČSSD počítaly před začátkem kampaně jen asi tři pětiny pozdějších voličů.
ČSSD tak nezbylo než vsadit na strategii masivního rozšiřování své voličské banky zaměřenou na získávání nerozhodnutých voličů a těch, kteří váhali, zda se voleb vůbec zúčastní. Podle průzkumů představovali tito lidé více než třetinu všech voličů. Tato strategie využívala prvků zmíněných v souvislosti s moderními kampaněmi a částečně i s kampaněmi orientovanými na voliče. ČSSD dokázala dát kampani jednotnou a sladěnou tvář, prezentovala se jako široce přijatelná politická alternativa, která hýří voličsky lákavými sociálními sliby. Úspěšně "prodala" též osobu tehdy nového stranického předsedy Vladimíra Špidly, viditelně nezatíženého odpovědností za končící období nepopulární opoziční smlouvy. (Rozpad jeho image jako schopného a razantního politika se dostavil až po volbách.)

Ty já volit nebudu

Přijatelnost je důležitým limitem, na který mohou strany ve volbách narazit. Sociologické průzkumy naznačují u všech čtyř významných parlamentních stran dlouhodobý a nepříliš proměnlivý trend. V březnu, na začátku kampaně před letošními volbami do Poslanecké sněmovny, provedla agentura Factum Invenio výzkum, v němž sledovala vzdálenost voličů od jednotlivých stran. Téměř tři pětiny voličů se vyjádřilo, že jejich volba ODS je nepravděpodobná nebo vyloučená. Ještě výrazně vyšší hodnoty odmítání zaznamenala KSČM, až u tří čtvrtin voličů. Jen nepatrně lépe na tom byla KDU-ČSL.
Naopak míra přijatelnosti ČSSD u lidí, kteří ji nebyli rozhodnuti volit, byla výrazně vyšší. Jen necelá polovina voličů uvedla, že jejich volba této strany je nepravděpodobná. Analogickou, relativně nízkou mírou odmítání se vyznačovala i Strana zelených, což u ní vytvářelo prostor pro určitý voličský růst.

Jak to všechno dopadne?

Voličská podpora jednotlivých stran a jejich přijatelnost vedou k závěru, že ČSSD může účinnou volební kampaní nejvíce získat. Současně ale představuje stranu, jejíž voliči ji mohou nejsnadněji opustit. Právě to ČSSD v minulosti tlačilo k intenzivnímu využívání nových marketingových prvků ve volebních kampaních (například autobus Zemák v roce 1996, mimořádně masivní využití populárních umělců a bavičů ve volbách roku 2002). Podobný závěr ohledně nadstandardního významu volební kampaně lze předběžně učinit i u Zelených. Ti jsou ovšem v horší situaci než ČSSD, protože mají věrných voličů jen minimum a překročení uzavírací klauzule pro vstup do parlamentu je zcela závislé na jejich schopnosti úspěšně zvládnout voličsky zaměřenou kampaň. Naopak ostatní tři dlouhodobě etablované formace mají kvůli svému vnímání sice relativně omezenou schopnost oslovit nové voliče, díky silné stranické identifikaci velké části svého elektorátu je však jejich podpora víceméně stabilní a ani malá přitažlivost lídrů či jejich oslabení na tom nemůže nic změnit. V minulosti to nevytvářelo větší tlak na inovaci volební strategie a úspěšné využívání prvků moderní či voličsky zaměřené kampaně bylo omezené. Zkusme porovnat, zda se letošní volební kampaně nějak výrazněji mění.

Foto autor| foto Pavel Černohous

O autorovi| Lubomír Kopeček (1975) - Politolog, působí na Fakultě sociálních studií MU v Brně. Zaměřuje se na problematiku politických stran, stranických systémů a na politický marketing.

Host do domu v předvolebním boji
Týdeník Rozhlas 
22.5.2006 | rubrika: Dopisy, komentáře, fejetony | strana: 2 | autor: (red)

Na stažení moderátora Aleše Cibulky z pořadu ČRo 2 - Praha Host do domu a následné komentáře v denním tisku a v televizi reagovali v minulém týdnu také čtenáři Týdeníku Rozhlas. Přinášíme úryvky z některých dopisů a také vyjádření vedení Českého rozhlasu 2 - Praha. Připomeňme, že Aleš Cibulka přestal Hosta do domu uvádět poté, co zpěvačka Yvonne Přenosilová v přímém přenosu 28. dubna přirovnala premiéra Paroubka k italskému fašistickému diktátorovi Mussolinimu. Podle vedení rozhlasu měl Cibulka v souladu s Kodexem Českého rozhlasu povinnost se vůči těmto slovům ohradit či rozhovor přerušit.

Redakce si vyhrazuje právo na úpravu dopisů. Přednost mají příspěvky stručné a výstižné. Ne se všemi stanovisky se redakce Týdeníku Rozhlas ztotožňuje.

Jedinečný moderátor

Byli jsme velmi překvapeni, jak přísně bylo proti Aleši Cibulkovi zakročeno za výrok paní Přenosilové. Často jsme si říkali, že pan Cibulka je jedinečný moderátor, žádný jiný nám nikdy tolik k srdci nepřirostl. Je taktní, umí se přiblížit lidským starostem, zvláště starších osob. Rádi bychom slyšeli o podrobnostech, které vedly k tak přísnému potrestání.
Bohuslava a Karel Kraftovi

Přenosilová není politička

Musíme se přiznat, že se nám velmi nelíbí krok vedení stanice Český rozhlas 2 - Praha ve věci odvolání Aleše Cibulky z pozice moderátora Hosta do domu. Cibulka se údajně provinil tím, že nezastavil Yvonne Přenosilovou, když v pořadu Jak to vidí urážela politiky. Zmíněný pořad jsme slyšeli a nevíme, proč se muselo sáhnout k tak radikální reakci. Paní Přenosilová jednak nemluvila o jedné straně, ale hned o třech, a jednak byla v tomto pořadu pouze hostem. A posluchač, ale i moderátor, by snad měl názory osobnosti reflektovat jen jako velmi subjektivní. K tomu, aby se s nimi ztotožnil, ho přece nikdo a nic nenutí. Avšak nejde v tomto případě jen o pouhý komentář, kterých v novinách nalezneme stovky? Pokud vedení rozhlasu opravdu zjistilo nevyváženost pořadu, mohlo to řešit pouhou domluvou nebo pokutou. Takhle to ve skutečnosti vypadá, jako by za celou kauzou byly nějaké politické tlaky, kterých se vedení Českého rozhlasu mohlo zaleknout. Kdyby naproti Cibulkovi seděl politik, tak chápeme, že mu musí moderátor dělat protiváhu, jenže Yvonne Přenosilová není političkou, nýbrž zpěvačkou.
Petr Janeš a Vilma Manová, studenti FF UK, České Budějovice

Trest je přísný

Aleš Cibulka je velmi oblíbený, snaživý a na dnešní dobu velice kultivovaný mladý muž. Má šanci se v popularitě vyrovnat Marku Ebenovi. Nevěřím, že důvodem jeho stažení z pořadu Host do domu byla malá chyba v rozhovoru s paní Yvonne Přenosilovou. Každý ví, že si tato zpěvačka žádné servítky nebere a tak je také veřejností chápána. I kdyby Aleš Cibulka chyboval v moderátorských zvyklostech, existují mírnější prostředky k postihu. Při porovnání beztrestného vyřvávání neonacistů s přehlédnutelným pokleskem Aleše Cibulky jsem v údivu!
Věra Pavlovcová, Nová Paka

Nejde o Cibulku

Osobně se bojím, že v případu Cibulka jde o samotný smysl veřejnoprávního rozhlasu. Nejde o samotného moderátora, s ním pořad Jak to vidí určitě nepadá (ačkoli mi jeho styl přišel osvěžující), nejde ani o to, zda způsob, jak si s paní Přenosilovou povídal (tedy o to, že nedělal protiváhu jejím otevřeným názorům), byla chyba. Ale princip, kdy novinář nese existenční odpovědnost za každé slovo svého hosta, vytváří atmosféru strachu. A upřímně - nevím, jak by se teď dala vyčistit - jedině snad nějakým politicko-zábavným pořadem typu S politiky netančím, s okatě benevolentním moderátorem. Nicméně pořad Jak to vidí už bude opatrností moderátora i hosta poznamenán asi navždy.
Jan Gruber

Vyjádření vedení ČRo 2 - Praha

S politováním musíme konstatovat, že většina posluchačů ve svých podnětech reaguje na částečně zkreslené a nekomplexní informace, které se objevily ve vysílání ČT a v tisku. Dovolujeme si proto nabídnout následující vyjádření.
Skutečnost je prostá. Elektronické médium veřejné služby, jakým Český rozhlas je, nemůže nedbat na patřičná ustanovení zákona i na svůj Kodex, mimochodem velmi podobný Kodexu ČT a programovým zásadám BBC pro živé vysílání, kde se praví: "Jsou-li během živého rozhovoru vysloveny útočné komentáře, tazatel by měl zasáhnout a usilovat o uvedení poznámek na pravou míru anebo kde je to vhodné - distancovat BBC od těchto komentářů. Pokud se tak nestane, měla by být při nejbližší příležitosti odvysílána omluva." Kodex Českého rozhlasu je úzce svázán se Zákonem České národní rady o Českém rozhlase. V jeho § 8 se praví: "...porušení Kodexu Českého rozhlasu je kvalifikováno jako porušení pracovní kázně..."
Jsme povinni dbát mj. na to, aby se naše vysílání kdykoliv opíralo o pravdivost a slušnost. Pokud veřejnost s nelibostí nese urážlivé výroky mezi politiky, neměly by se z veřejnoprávního rozhlasu ozývat neuvážené urážky - nejen veřejně činných osobností či prostých občanů, ale ani vrcholných politiků, a to bez ohledu na stranickou příslušnost.
V pořadu Jak to vidí (součást Hosta do domu) ze dne 28. dubna 2006 přesně zaznělo toto:
Když pan Paroubek řekne, že todleto je blbec, nebo že, jo, on trošíčku má i tu gestikulaci trošíčku pana duceho Mussoliniho, ale nechci mu říkat jak skončil pan Mussolini. Ale pravda je, že dneska už tyto doby nevládnou, ale pan Paroubek může přijít velice rychle o svůj post. Však jsme to viděli u jeho předchůdce, který se údajně zase vrací na půdu ČSSD, nicméně rozdávat někde chléb, to už dneska opravdu nikoho nebere.
Náš dlouholetý spolupracovník Aleš Cibulka, kterého si stanice velmi cení, měl na slova paní Přenosilové reagovat a například srovnání s Mussolinim označit za přehnané. V tomto případě nejde jenom o spojitost s jménem premiéra, ale kohokoliv, a to bez ohledu na stranickou příslušnost. Mussolini, na jehož kontu jsou tisíce mrtvých a jeho negativní a zločinná historická role je všeobecně známá - je přirovnání mírně řečeno nevhodné a urážlivé. V tom vedení stanice shledalo největší pochybení moderátora. V projevu paní Přenosilové zaznělo také další urážlivé označení členů Strany zelených - které přirovnala k impotentům. A najednou jim je ta příroda, nechci říct všem, ale jim je ta příroda zrovna tak ukradená, jako nějakýmu vorvaňovi. Jemu je to jedno, když má svůj prostor, tak se tam cítí dobře, ale Strana zelených tak je taková, smím-li použít v tuhle ranní hodinu, impotentní partaj. Oni mají taková hesla, která jsou samozřejmě všeobjímající, každý má rád stromečky, každý má rád přírodu, ale na tom nelze stavět politickou kariéru. Řada posluchačů se domnívá, že jsme reagovali přehnaně a pod vlivem jakéhosi vnějšího tlaku. Prohlašujeme se vší zodpovědností, a můžeme to prokázat, že tomu tak není. Koneckonců Aleš Cibulka těsně po vysílání, když s ním vedoucí Redakce denního vysílání ČRo 2 -Praha, šéfredaktorka ČRo 2 - Praha a ředitel stanice jeho selhání projednávali, svou chybu přiznal. Až později, když se celý případ začal veřejně rozebírat, změnil své stanovisko. Výsledkem je situace, v níž je celá tato záležitost zužována a komentována jako cenzura názorů, a tedy jako záležitost politická. Jsme tím mylně vtahováni do předvolebního boje, a protože si to nepřejeme, na mnoho výpadů nereagujeme či reagujeme zdrženlivě. Navíc není vůbec pravdou, že byl pan Cibulka "vyhozen" z rozhlasu, jak se často tvrdí. Jednak není interním zaměstnancem Českého rozhlasu, takže nemohl - jak se hojně a mylně uvádí -"přijít o místo". Nadále moderuje prestižní zábavný pořad Tobogan a před svědky mu byla šéfredaktorkou nabídnuta možnost moderování zábavně laděného talk show ze studia v rámci podzimních programových úprav vysílání ČRo 2 - Praha. Jako stálý spolupracovník naší stanice se také osobně zúčastnil Dne otevřených dveří Českého rozhlasu v sobotu 13. 5. 2006, a toho dne také ve vysílání uváděl setkání s našimi hosty.
Jiří Vejvoda, ředitel ČRo 2 - Praha Bronislava Janečková, šéfredaktorka ČRo 2 - Praha

Foto popis| Moderátor Aleš Cibulka nehodlá opustit Český rozhlas. "Vykašlat se na rozhlas? To bych posluchačům Českého rozhlasu 2 -Praha nemohl udělat," uvedl v internetovém chatu na serveru idnes.cz, kde se ho lidé ptali především na okolnosti, za kterých skončilo jeho uvádění Hosta do domu. Na snímku s Yvonne Přenosilovou po odvysílání jednoho z pořadů Jak to vidí
Foto autor| Foto Jarmila Kutová

Michaela Jílková
Týdeník Televize 
23.5.2006 | rubrika: Lidé - in | strana: 6 | autor: (ska)

VOLBY

Bitva gentlemanů - o tu se prý pokusí předsedové hlavních politických stran, kteří jsou pozváni do dvou televizních "speciálů". Moderátorkou Posledního souboje bude Michaela Jílková, o jejímž nabroušeném jazyku nelze pochybovat. "Těším se před kameru. Je to typ pořadu, jaký tu ještě nebyl. Bude živý, kontaktní, v ostrém tempu, ponese určitý konflikt. A prověří politiky i nálady lidí jako málokterý," slibuje moderátorka, jež po odchodu z Novy zakotvila v Mladé frontě Dnes, kde má každou středu stránku rozhovorů s politiky. Struktura Posledního souboje do jisté míry kopíruje soudní jednání. První z hostů přednese své výhrady k dosavadním aktivitám a programu oponenta, oslovený host pak přednese obhajobu. Poté se vymění. "Do diskuse však mohou v určitém momentu vstoupit i diváci," říká moderátorka. Těch bude vzhledem ke kapacitě pražského Top hotelu, kde se natáčí, na tři sta. "V prvním klání proti sobě nastoupí Mirek Topolánek a Jiří Paroubek, ve druhém lídři KDU-ČSL, komunistů a Strany zelených," vysvětluje Michaela, jež prý roli mámy i novinářky díky babičce zvládá. "Kuba je mámin mazlíček, zato z jedenapůlleté Marušky roste malý generál. Brzo bude vše dirigovat a my jen plnit její rozkazy," směje se někdejší "kotelnice".

Foto autor| Foto: Prima TV

Blízké agrární pohledy
Zemědělec 
22.5.2006 | rubrika: Zpravodajství | strana: 3 | autor: Táňa Králová

Často až souznění, vyloženě protipólné pohledy spíš výjimečně. Takto na otázky, které zajímají zemědělce, odpovídali zástupci pěti politických stran na předvolebním agrárním fóru. Minulé úterý ho ve Větrném Jeníkově uspořádal Zemědělský svaz ČR.

Agrární odborníci pěti pozvaných stran - ČSSD, ODS, KDU-ČSL, Strany zelených a KSČM -se shodli na tom, že rozměr českého zemědělství by se už neměl dál snižovat. Jediný Tomáš Zídek kandidující do sněmovny za Stranu zelených si dovede představit ještě určitý pokles produkce k výrobě potravin, kde zdůrazňoval kvalitu. "Zemědělská produkce k využití jako energie a surovina pro průmysl by se mohla výrazně rozšířit," doplnil. Podobně lidovec Jan Grůza a sociální demokrat Ladislav Skopal vidí možnosti růstu produkce, která bude orientovaná na nepotravinářské využití. Skopal přitom přiznal, že v tomto směru u nás nastalo pozdržení. "Ale 1. leden 2007 u biopaliv dodržíme, abychom splnili závazky EU," prohlásil. "Potenciál zvýšení výroby je nejen u nepotravinářské produkce, ale také u mléka a skotu," řekl Jiří Papež z ODS, která chce v Evropské unii otevřít debatu o zrušení mléčných kvót nebo usilovat o navýšení našeho národního limitu. Podle Pavla Kováčika z KSČM by měl být rozměr českého zemědělství takový, aby zmizelo saldo agrárního zahraničního obchodu.
Politici se vyjadřovali také k tomu, jak současný vysoký schodek snížit. Papež vidí cestu v účinné marketingové podpoře českých výrobků a výrobců. "Udělat vše pro to, aby náš producent byl konkurenceschopný. Lépe uplatňovat netarifní opatření a nebát se jít na třetí trhy," doporučuje Kováčik. Podle Skopala se zlepšilo pokrytí dovozu vývozem a saldo agroobchodu se částečně snižuje, ale také by využíval fytosanitární a veterinární opatření jako ochranu před zbožím vyráběným za naprosto odlišných hygienických podmínek než u nás. Grůza schodek v agrárním obchodu po vstupu do EU nepovažuje za nic mimořádného, když argumentoval podobnou situací Rakouska. Zlepšil by ale marketing u českých výrobků a kontrolu dovážených potravin. Podle Zídka nemá saldo samo o sobě vypovídací hodnotu. "Když spolu s ním ale klesá kilogramová cena vývozu, pak je to průšvih. Proto my mluvíme o dobře informovaném spotřebiteli, který vyhledává kvalitní české potraviny. Chceme také pomoci domácímu zpracovatelskému průmyslu u investic," řekl Zídek.
Všichni zástupci politických stran ve Větrném Jeníkově označili za samozřejmost maximální dorovnání přímých plateb a slibovali méně byrokracie. Odmítli omezování dotací podle velikosti zemědělského podniku, když zdůrazňovali rovnost podmínek pro všechny. Vstřícně se staví k podpoře sdružování zemědělců do odbytových organizací. Shodli se také na tom, že je nereálné částečné oddlužení podniků, které žádá zemědělský svaz.

***

Řekli na předvolebním fóru

Tomáš Zídek: Mou prioritou je lepší práce ministerstva zemědělství, které nyní podceňuje přípravy na přechod přímých plateb na farmu, na cross compliance, nedostatečně řeší využití energetické produkce.
Jiří Papež: Ryba smrdí od hlavy, chceme proto jednoduchý a průhledný systém v celém sektoru, snížíme byrokracii, kontroly budou bez zbytečného šikanování, zjednodušíme legislativu, která je dnes nepřehledným spletencem.
Ladislav Skopal: Je třeba vyhodnotit sliby, ČSSD je za čtyři roky splnila z 80 až 90 procent, i když ne vše bylo ideální. Stabilita tu je, využíváme peníze EU a v dorovnávání přímých plateb se dostáváme na špičku. Chceme zmenšit administrativní náročnost. Pavel Kováčik: Rovné podmínky konkurenceschopnosti se zeměmi evropské patnáctky lze vyjednat, ale je třeba jednat a vláda k tomu musí dát zadání. Chceme jistotu pro podnikatele v zemědělství, tedy neotevírat restituční a transformační kauzy.
Jan Grůza: Na pozemkové úpravy musí jít dvakrát tolik peněz z národních zdrojů než teď. Chceme více propojit agrární politiku s kraji, zavést komplexní zemědělské pojištění a podpořit prodej přes plodinové burzy.

Klíč| Grůza Jan; KDU

Hlavní je, co z programů vyplývá
Zemědělec 
22.5.2006 | rubrika: Zájmové organizace | strana: 8 | autor: Petr Havel

Značná část voličů v České republice posuzuje programy jednotlivých politických stran zejména podle toho, co strany slibují, čili co hodlají prosazovat. Mnohem důležitější je ale zamyslet se nad tím, k čemu by v praxi při prosazení jednotlivých politik ve skutečnosti došlo.

Také to, která skupina podnikatelů v zemědělství bude od té které politické strany více či méně preferována, je vlastně jasné. Speciálně pro zemědělství je ale závažnější, jaký by byl dopad deklarovaných opatření na ty skupiny zemědělců, které by mezi preferované skupiny nepatřily. Jinými slovy - volič vítězných stran se sice může po nějakou dobu cítit vítězně, bude-li však vítězství určité politické koncepce a určitých zájmových skupin koncipováno na úkor jiných zájmových skupin a tedy zemědělství jako celku, stane se časem vítězství prohrou. Takové riziko v konfrontacemi zatíženém tuzemském zemědělství skutečně hrozí - spory mezi soukromníky a družstevníky, podhorami a nížinami, biozemědělci a biotechnologickými zemědělci jsou jen nepatrným výčtem problémů pod opticky jednotným zemědělským deštníkem.
Optimálním politickým programem pro obor je proto taková koncepce, která i ve své zemědělské části nezdůrazňuje přehnaně klasické zemědělské priority, ale spíše obecně podnikatelské, obecně venkovské a obecně legislativní zásady. Tím se minimalizuje riziko diskriminace jednotlivých podnikatelských skupin a zároveň otevírají šance pro obor jako celek. Jak to tedy s programy jednotlivých demokratických stran vypadá?

Strana zelených

Největší devizou "černého koně" letošních voleb je určitě preference obnovitelných zdrojů energie a celková změna dosud ryze podnikatelského přístupu k přírodě. Problém je především v metodě, jak chtějí zelení deklarovaných cílů dosáhnout.
Preference zeleného přístupu má totiž vycházet především ze znevýhodnění jiných přístupů, v důsledku tedy ve zdražení "nešetrných" energií či obalů, doplněných systémy různých zákazů. V zemědělské praxi by bylo důsledkem především zdražení vstupů do prvovýroby a tedy snížení konkurenceschopnosti oboru jako celku. Zvýhodněna by byla jen jedna skupina podnikatelů, ekologičtí zemědělci, jenže tato skupina netvoří významnou část zemědělství a podle všeho ani jen tak tvořit nebude.
Sporný je také projekt biopotraviny do škol, neboť i v tomto případě by bylo důsledkem zdražení, tentokrát školní stravy, takže vícenáklady na odbyt části zemědělské a potravinářské produkce ponesou bez výběru možností rodiny s malými dětmi. Na druhou stranu je skutečností, že sama EU stále více "zelená" a zavedení envi postojů by bylo dobrým tréninkem na to, co zemědělce v Evropě (tedy i naše) čeká. Neoddiskutovatelným pozitivem by pak bylo naplnění veřejného zájmu především z pohledu prevence klimatických rizik, zejména povodní.

Česká strana sociálně demokratická

Představitelé této strany nezastírají, že jejich zemědělským programem je pokračování v dosavadní politice. To znamená akcent na zemědělskou produkci a podporu velkých zemědělských podniků. Z úspěchu ČSSD by se tedy mohli radovat představitelé právnických osob v tuzemském zemědělství, rizikem v případě sociálnědemokratické politiky je nicméně v zásadě to samé, co v případě zelených - preferování jen části oboru, ne však zemědělství jako celku.
Na druhou stranu chce tato strana směřovat maximum možných zdrojů z EAFRD právě do oblasti zemědělství, tedy nedělit se o podporu s obcemi. Problém je, že při nedostatečném zázemí v infrastruktuře jednotlivých obcí se podpora ryze zemědělského podnikání částečně míjí účinkem. Povolební zemědělská politika této strany by každopádně znamenala konzervaci současného stavu, čili zachování priority produkčního zemědělství se všemi pozitivy a negativy z toho vyplývajícími. Na úkor budoucnosti vzdálenější vylepšuje budoucnost bezprostřední.

Občanská demokratická strana

Základním pozitivem je obecné zjednodušení podnikatelského prostředí a deklarovaná snaha o maximálně rychlé řešení vlastnických vztahů k půdě na českém venkově. Občanští demokraté mají v plánu také zrušení některých nepraktických daní, jako je daň z převodů zemědělských nemovitostí. Zřejmě ze všech stran největší práci v terénu odvedla strana také při hledání priorit týkajících se obecného rozvoje venkova, tedy nejen rozvoje zemědělství. Tím se rozšiřuje spektrum činností, na které se mohou, a podle dosavadního vývoje budou muset, soustředit i podnikatelé v zemědělství. V politice této strany nehrozí faktická preference jen části spektra zemědělských podnikatelů, jako je tomu u SZ a ČSSD, byť nediskriminační akcent podnikání na bázi rodinných farem je zřejmý.
Povolební zemědělská politika této strany by dokázala připravit tuzemské zemědělství na předpokládanou liberalizaci v rámci EU patrně nejkomplexněji, problém by ale zřejmě byl v obhajobě pozic před podnikatelskou veřejností, již proto, že strana není v resortu téměř vůbec personálně ukotvena.

Křesťansko demokratická unie - Československá strana lidová

Koncepce politiky této strany pro venkov působí ze všech uchazečů o zemědělské hlasy nejkomplexněji. Stejně jako ODS hovoří lidovci o komplexním rozvoji venkova a podpoře obnovitelných zdrojů energie, KDU ale navíc k rozvoji venkova přidává důrazněji pojem "kvalita života na venkově" čili nejen rozvoj podnikatelského, ale i společenského prostředí. Podporu obnovitelných zdrojů pak propojuje s programy prevence povodní, deklaruje dotaci zemědělského pojištění a jako jediná hovoří o potřebě novely zákona o rozpočtovém určení daní s tím, že obce by měly v budoucnosti získat větší než stávající podíl prostředků ze státního rozpočtu.
K prosazování své politiky mají lidovci řadu důležitých postů v resortních institucích. Na druhou stranu nelze od této strany očekávat přílišnou liberalizaci podnikatelského prostředí, a tedy potřebný trénink na střednědobou zemědělskou budoucnost. Očekávat lze ale naopak vyvážený postoj k zeleným aktivitám -přestože se nedá u této strany hovořit o zásadním akcentu na "bio", v hlasovacích statistikách z parlamentu vycházejí lidovci jako ti, kteří nejvíce podporovali přijetí zákonů týkajících se nějak ochrany přírody.

Klíč| Státní rozpočet; KDU

Filip: Příští volby už vyhrajeme
Českobudějovické listy 
23.5.2006 | rubrika: Téma | strana: 3 | autor: LIBUŠE FRANTOVÁ, JOSEF ŠLERKA

Porážka v listopadu 1989 komunistům prospěla * Menšinová vláda ČSSD s podporou komunistů je nejméně pravděpodobná varianta

Současný předseda KSČM Vojtěch Filip je prvním komunistou, který získal po listopadu 1989 vysokou ústavní funkci - je místopředsedou Poslanecké sněmovny. A pokud to voliči dovolí a plánovaná menšinová vláda ČSSD podporovaná KSČM se stane realitou, vliv komunistů ještě vzroste.

Tak blízko moci od pádu totalitního režimu komunisté ještě nestáli. Pro Vojtěcha Filipa, kterého mnozí nazývají "Grebeníčkem s lidskou tváří", by to byl politický triumf.

* Premiér a předseda ČSSD Jiří Paroubek už budoucí sestavu svého týmu představil. Jak se vám líbí jeho "vláda talentů"?

My jsme přesvědčeni, že talentů je v České republice přece jen víc. Myslím, že šlo o předvolební krok a skutečné návrhy budou věcí volebního výsledku, a ne talentů. Kdybych měl sestavu hodnotit, musím být zčásti skeptický, zčásti kritický. Ale o některých bych mohl říci, že jsou odborníci na svém místě.

* Kdo vám vyhovuje?

Nikdo nezpochybňuje kvalifikaci Petra Moose, Marie Benešové nebo Pavla Teličky. Ale jsme přesvědčeni, že některá jména vycházejí z toho, že sociální demokracie chce nabídnout spíše přívětivější tvář než skutečné odborníky.

* Budete chtít mít nějaký vliv na složení menšinové vlády ČSSD, pokud bude premiér Paroubek žádat o vaši podporu?

My jsme několikrát řekli, že nemáme personální požadavky ani snahu přímo do vlády zasahovat. Ale samozřejmě je vždy otázkou, jestli někdo má, nebo nemá dát někomu důvěru. V tomto ohledu se mi zdá, že premiér vybíral z úzkého okruhu svých lidí.

* Myslíte si, že kdyby se vláda měla opírat o vaši podporu ve sněmovně, měl by s vámi jména jejích členů premiér dopředu alespoň konzultovat?

O tom můžeme hovořit jen teoreticky. To je tak málo pravděpodobná varianta, která se předkládá občanům, protože se někomu hodí do krámu jako strašení "rudorudou" koalicí. To je nesmyslné. My jsme řekli, že máme větší obavu ze vzniku pravicové koalice, která změní i sociální části programu lidové strany a zelených. To by byla varianta, která by podle mne vedla k předčasným volbám. Naši občané, i když jsou trpěliví, by pravděpodobně nesnesli vývoj, který se odehrál na Slovensku. To je moje hluboké přesvědčení. Druhá věc, která hrozí, je strakatá koalice všech politických stran, případně velká koalice ČSSD a ODS. Může se stát, že odstoupí jak pan Topolánek, tak pan Paroubek a obě strany by vytvořily koalici na půdorysu ČSSD a ODS bez svých lídrů. Pokud by lídři nechtěli vzít svá slova zpět, nemohli by fungovat, protože by šlo z jejich strany o zradu na voličích jak zleva, tak zprava. Já se velké koalice obávám vzhledem k tomu, že obě politické strany budou mít nejen pokušení, ale i nástroje změnit ústavní systém tak, aby jim to voliči nevrátili v následujících volbách. Budou určitě usilovat o změnu volebního systému, protože by jim vyhovovalo střídání dvou stran a vyšachování ostatních.

* Ale třeba byste na tom v budoucnu vydělali vy, kdybyste se stali na levici významnější stranou než sociální demokracie.

To se může stát. Ale odpovědná politická strana nehledá okamžitý prospěch. Změna volebního systému se nakonec vymstila v Itálii Berlusconimu, obrátila se proti němu, nikoli v jeho prospěch. Takové kroky nemohou mít dlouhého trvání, dokonce si myslím, že poškozují dlouhodobě politickou scénu i parlamentní systém. Jsme přesvědčeni, že většinový systém je mnohem méně demokratický než poměrný systém.

* Řekl jste, že menšinová vláda s vaší podporou je málo pravděpodobná varianta. Proč tedy premiér vsadil na tuto jedinou kartu?

Myslím, že premiér Paroubek věří tomu, že se mu podaří spolu s KDU-ČSL a zelenými složit koalici.

* I potom, co je veřejně napadal?

On je kritizoval kvůli tomu, aby je přiměl k větší vstřícnosti vůči sobě. Ví, že má v KDU-ČSL proti sobě Miroslava Kalouska, který není přívržencem takové koalice, ale na druhé straně je si určitě velmi dobře vědom, že situace v obcích je úplně jiná. To i my máme úplně jiné zkušenosti s KDU-ČSL, pokud jde o obecní koalice, protože v některých obcích nejsou jiné politické strany než KDU-ČSL a KSČM. A správa obce se zajistit musí. Strana zelených je u nás netypická oproti Evropě, tady se zaštiťuje nějakým liberalismem a tržními principy, a to nevychází z podstaty stran zelených. V Radě Evropy je společný klub Sjednocené evropské levice a Zelené severské levice a v Evropském parlamentu je složení klubu stejné. Stran zelených, které tíhnou k pravicovému středu, je v Evropě minimum a není to pro ně typické.

* Měli byste nějaké podmínky, kdybyste měli podpořit menšinovou vládu sociální demokracie?

To nejsou podmínky. To je vytvoření předpokladů.

* Tak tedy za jakých předpokladů byste menšinovou vládu podpořili?

My dlouhodobě říkáme, že v parlamentu platí bezpodmínečně poměrné zastoupení. To nemá nic společného s vládní koalicí. Ale strana, která má garantovat, že menšinová vláda vydrží, musí mít alespoň takovou možnost informací, aby věděla, co podporuje, a musí mít obsazena místa, kde má přístup k takovým informacím.

* Své lidi už máte v Nejvyšším kontrolním úřadě i v České konsolidační agentuře. Jaká další místa byste požadovali?

Jde o to, abychom byli schopni mít například informace ze Státního fondu dopravní infrastruktury, ze Státního fondu bydlení, z Pozemkového fondu. To jsou místa, o která dlouhodobě usilujeme. Ale to není otázka voleb 2006, to je otázka rovného postavení parlamentních stran. Opoziční strany by se měly podílet také na kontrole bezpečnostních složek. Teď nečekám, že se KSČM má podílet na kontrole BIS, to by nebylo vhodné. Ale chceme vědět, co se odehrává v oblasti policejních odposlechů, abychom měli jistotu, že se neodposlouchávají politici nebo novináři, jak se to stalo v Německu nebo USA.

* Myslíte si, že státy obecně zneužívají boje proti terorismu?

Někteří politici se tím ani netají. Ale terorismu nezabrání, když budou odposlouchávat čím dál víc lidí. Musí odstranit příčiny antipatií ostatního světa vůči USA. Každá politika, která vytváří nepřátele, má jeden neblahý efekt, že ten, koho jsme si jako nepřítele vytvořili, se za čas začne opravdu jako nepřítel chovat.

* S tím má vaše strana bohaté zkušenosti z minulosti...

Ano. My právě proto, že jsme to zažili na vlastním jednání, jsme se poučili. Víme, že byly použity neregulérní prostředky, aby se dosáhlo nějakého cíle. Najednou jsme měli proti sobě všechny. Bylo to tím, že jsme chtěli o všem rozhodovat. Byla to chyba, která komunistické hnutí poškodila.

* Tvrdíte, že jste se poučili. V čem je tedy KSČM jiná než KSČ?

Základní rozdíl je v tom, že říkáme, že tady musí být pluralistická demokracie. Minulost byla klasickou ukázkou, jak byla popřena materialistická dialektika v praxi strany, protože nic není na věčné časy. Zákony dialektiky praví, že všechno se vyvíjí a jen něco z vývoje zůstává. Za druhé jsme se vrátili ke kořenům marxismu. Marx nic neříká o státním majetku, on mluví o společenském vlastnictví výrobních prostředků a to sestává ze všech druhů vlastnictví. Proto my jsme jediní úporní zastánci ústavního článku, že všechny formy vlastnictví jsou si rovny a že si zaslouží stejnou ochranu. To znamená, že když nepotřebujeme privatizovat a nic to nepřinese, tak privatizovat nemáme.

* Vzdali jste se stejně jako vedoucí úlohy strany i rozdělování společnosti na třídy, třídního boje a diktatury proletariátu?

Společenské třídy existují, to je evidentní. Odlišují se od sebe vztahem k výrobním prostředkům. To nelze popřít, to je jen pojmenování věci. Je zřejmé, že nezáleží na formě vlastnictví, ale na kvalitě řízení a dělby práce uvnitř podniku. Vztah mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem je vždycky antagonistický, proto vzniklo pracovní zákonodárství. Druhá věc je otázka třídního boje. Pokud dospějí poměry k tomu, že se společnost rozdělí a začne stavět proti sobě tyto skupiny lidí, tak je to nevyhnutelná záležitost. Proto jsme tak neodbytní, když cítíme útoky na jiné politické názory, náboženství nebo sexuální orientaci. Budujme toleranci.

* Pluralistická demokracie, všechny formy vlastnictví. Myslíte, že všichni členové vaší strany s tím souhlasí? Většina - sedmdesát tisíc z vašich devadesáti tisíc členů - byla v komunistické straně už před listopadem 1989 a nostalgicky na ty časy vzpomíná.

Nemám z toho obavu. Máme členskou základnu, která sice zahrnuje část spíš nostalgických členů, ale většina takových lidí přešla do strany Miroslava Štěpána. Kdyby nebyl takový názor ve straně většinový, tak bych nebyl předsedou. Právě proto, že byla KSČ poražena, poučení z minulosti u nás probíhá snad nejpoctivěji ze všech.

* Takže porážka v roce 1989 byla pro komunisty vlastně prospěšná?

Já myslím, že pro komunistické hnutí byla prospěšná v tom, že skončila doba, kdy něco má být na věčné časy.

* V tisku jste prohlásil, že přijde doba, kdy vyhrajete volby. Kdy to podle vás bude?

Nejraději už tyto volby. Ale když nevyhrajeme tyhle, tak určitě ty příští. Stranu chceme připravit na to, aby byla schopná vyhrát a aby získala zpátky ztracenou autoritu ve společnosti. Myslíme si, že taková šance v České republice existuje.

* Pomohlo by vám k příští výhře, kdybyste se s podporou menšinové vlády ČSSD podíleli na moci už po letošních volbách?

Kdyby vyhrála letošní sněmovní volby ODS, tak naše vítězství přijde zřejmě dřív než v roce 2010. Vývoj by šel tak rychle, že by pravděpodobně byly mimořádné volby.

Foto popis| Raději Castro než Bush. Podle lídra KSČM Vojtěcha Filipa pracují komunisté ve prospěch občanů, ať je to v Číně nebo ve Vietnamu. "Proč myslíte, že v Bolívii nebo ve Venezuele nejsou příkladem Spojené státy, ale Kuba?," ptá se.
Foto autor| Foto čtk Michal Doležal
Region| Jižní Čechy
Publikováno| Českobudějovické listy; Téma; 03
Publikováno| Českokrumlovské listy; Téma; 03
Publikováno| Listy Jindřichohradecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Písecka; Téma; 03
Publikováno| Listy Prachaticka; Téma; 03
Publikováno| Listy Strakonicka; Téma; 03
Publikováno| Táborské listy; Téma; 03
ID| f17d7ee1-0d9b-4015-b7b3-f4361308196b

Klíč| Kalousek Miroslav; KDU

Úložišti v kraji Vysočina řekla ne většina krajských lídrů
Jihlavské listy 
23.5.2006 | rubrika: Názory | strana: 11 | autor: (js)

V nedávné diskusi v rámci pořadu Otázky Václava Moravce speciál v Jihlavě nedostaly prostor zřejmě z časových důvodů otázky, které chtěla redakce JL položit volebním lídrům z Vysočiny. Jedna z nich se týkala záměru na možný vznik úložiště jaderného odpadu v Rohozné pod Čeřínkem. Proto jsme se zeptali krajských lídrů pěti nejvýznamnějších politických stran dodatečně na jejich postoj k tomuto tématu.
Říkáte ano, či ne možnému vzniku úložiště jaderného odpadu na území kraje Vysočina? Miroslava Němcová, (krajský volební lídr za ODS, místopředsedkyně PS PČR):
"Vznik úložiště jaderného odpadu v jakékoli lokalitě je téma velmi složité a je třeba jej posuzovat ve všech souvislostech. Zjišťovala jsem si proto dosavadní podmínky jeho ukládání. Mám informace, že jaderné elektrárny Dukovany i Temelín mají uskladněn jaderný odpad ve svém ohraničeném prostoru elektrárny a jejich kapacity vystačí minimálně do roku 2035. O trvalém úložišti se proto uvažuje v horizontu využití za 50 až 70 let. Do té doby se zcela jistě změní technologie zpracování odpadu a je otázkou, zda trvalé úložiště bude vůbec potřeba. Znamená to tedy, že nyní probíhá fáze vytipování případných lokalit. Konečné rozhodnutí a zda k němu vůbec dojde, bude záviset na spolupráci samospráv, krajů, vlády a určitě se to nebude týkat nejbližších let." František Bublan (krajský volební lídr ČSSD, ministr vnitra):
"Na vámi položenou otázku týkající se vzniku úložiště jaderného odpadu v lokalitě Rohozná pod Čeřínkem mám velice jednoduchou a jasnou odpověď. Ne. Tato otázka je zatím bezpředmětná, do roku 2030 ji není třeba řešit. Věřím, že technický pokrok a moudrost lidstva do té doby vyřeší bezpečné nakládání či likvidaci jaderného odpadu." Pavel Kováčik (krajský volební lídr KSČM, poslanec PS PČR):
"K vaší otázce konstatuji, že to, jestli někde bude nějaké jaderné zařízení, by podle mého názoru měli rozhodnout kvalifikovaně informovaní občané v regionálním referendu." Jan Kasal (krajský volební lídr za KDU-ČSL, místopředseda strany)
"Říkám ne, a to především z toho důvodu, že takovéto rozhodování je v současné době bezpředmětné. Až jeho čas nastane, budou to určitě občané, kteří budou mít rozhodující slovo. Rohozná byla jednou z předběžně vytipovaných lokalit, na kterých se měl provádět geologický průzkum, zda by bylo využití jako odkladiště vůbec možné. Tento průzkum byl zastaven a v nejbližších letech nás žádný posun rozhodně nečeká. Podobný záměr je tedy prozatím tak málo reálný, že nemá smysl o něm jakkoliv spekulovat či se ho obávat. Osobně se velmi kloním k tomu, aby problematiku úložišť jaderného odpadu řešila Evropská unie - aby vytipovala jednu či dvě lokality společné všem státům. Jistě by to bylo výhodnější, než aby každý stát, který má jednu nebo dvě jaderné elektrárny, tuto záležitost řešil sám." Jiří Dědeček (krajský volební lídr Strany zelených, písničkář): "Jednoznačné ne. Nenávratně by to poškodilo renomé Vysočiny jako jednoho z nejčistších krajů České republiky. Dost na tom, že Vysočina už má svou jadernou elektrárnu v Dukovanech i uranový důl v Dolní Rožínce. Úložiště je třeba hledat v místě mimo čistou a dosud nenarušenou přírodu."

Foto autor| Foto: archiv JL

Klíč| krajské volby; Kasal Jan; KDU

Fungující doprava prospěje ekonomice
Liberecký den 
23.5.2006 | rubrika: Liberecký kraj | strana: 4 | autor: LENKA STŘIHAVKOVÁ

Odpovědi politických lídrů jednotlivých stran kandidujících v Libereckém kraji na otázky Deníků Bohemia

Liberecký kraj - Osmnáct politických subjektů usiluje ve volbách do Poslanecké sněmovny 2. a 3. června v Libereckém kraji o přízeň voličů. Jedničkám na kandidátkách všech stran jsme položili několik otázek, jež pálí obyvatele kraje. Dnes přinášíme jejich odpověď na otázku:

Jak byste řešil problematickou dopravní situaci v kraji?

Strany jsou seřazeny dle vylosovaných čísel.

1. Strana zdravého rozumu
Jiří Šolc

Doprava je alfa a omega ekonomiky. Bez funkční dopravy není práce a není turistiky. Nová vláda, která vzejde z voleb musí konečně rozseknout "gordický uzel" R35 Turnov-Jičín a vyřešit situaci s kamiony Rumburk - Česká Lípa. Osobně navíc podporuji i spojení po železnici. Tam je situace o to horší, že se musí najít někdo, kdo České dráhy probudí z mrákot přechodu na tržní hospodářství. Objem výroby i exportu stoupá a objem nákladní přepravy je nižší než v roce 1980. Nemůžeme se potom divit, že se naše silnice bortí pod koly kamionů. Běžnému občanovi by rozhodně pomohla odstavná a bezplatná parkoviště u velkých měst (LBC) a kyvadlová doprava do centra.

5. Právo a Spravedlnost
Jindřich Nestler

Pokud se jedná o spoje a dopravní obslužnost našeho kraje, ať již autobusy nebo vlaky, je situace opravdu žalostná. Taková cesta z Harrachova, významného turistického střediska, do okresního města Semily, to je výlet na celý den, o víkendu je problémem i cesta do sousední Rokytnice nad Jizerou. Vím, že spoje by měly být předně vytížené, a tak kromě školních linek ráno a odpoledne, jezdí prázdné vozy. Občané dnes spíše využívají vlastních automobilů. Rád bych však zde připomenul přetížení dopravy na hlavních dopravních tepnách kamiony. Rozhodně by mělo dojít k výraznému omezení této dopravy nejen v našem regionu. Stát přichází o nesmírné částky na daňových únicích z kontrabandu, který je v této situaci neuhlídatelný. Máme přece dopravní vlaky. A to nemluvím o nehoráznosti všech řidičů kamionů, kteří převážně v zimních měsících mají na svědomí většinu zácp, nehod a škod na silnicích.

8. Koruna Česká
Tomáš Bernkopf

Vybudovat důstojné silniční spojení s Polskem a Německem. Výstavbu a opravy komunikací zadávat těm firmám, které umí silnice budovat tak, aby vydržely bez poškození déle, než jednu zimu. Radikálně změnit ostudný stav Českých drah. Podporovat zdravou konkurenci v autobusové dopravě.

9. Občanská demokratická strana
Tomáš Hasil

Chceme, aby měl Liberecký kraj přímé propojení s dálniční infrastrukturou Evropy. Budu prosazovat dostavbu rychlostní komunikace směr Hrádek nad Nisou.

10. Česká strana sociálně demokratická Cyril Zapletal Jak jinak než stavbou nových rychlostních komunikací, které propojí náš kraj se zbytkem země, zejména komunikace na Hradec Králové a na druhé straně na německou hranici. Je to samozřejmě především o penězích a věřím, že se dokážeme v boji o ně prosadit. Samozřejmě je to i velká výzva a nabídka pro naše firmy v regionu.

11. SNK Evropští demokraté
Václav Hartman

Volební program SNK Evropští demokraté se řídí principy udržitelného rozvoje, které se prolínají všemi oblastmi života, hovoříme o šetrné politice pro město i venkov. Je zapotřebí urychlit a zkvalitnit výstavbu a údržbu dopravních cest, nadřadit bezpečnost dopravy a šetrný přístup k životnímu prostředí nad okamžité ekonomické zájmy. Je třeba ale také zabezpečit dostatečnou dopravní obslužnost občanů celého kraje. Řada věcí není řešitelná jen z pozice kraje. Obecně platí, že je třeba podpořit konkurenceschopnost veřejné osobní dopravy vůči individuální dopravě, rozvíjet integrované dopravní systémy a zajistit součinnost jednotlivých druhů dopravy. Vložit více finančních prostředků na zvýšení kvality dopravních cest.

12. Unie svobody - Demokratická unie
Kamila Šmirausová

Jsem proti vedení rychlostní komunikace severní variantou, podporuji jižní variantu přes Mnichovo Hradiště. Dokončit propojení mezi Libercem a Jabloncem n. N. Oprava všech stávajících komunikací 2. a 3. tříd včetně vybudování obchvatů měst, bezpečných křižovatek, přechodů pro chodce a cyklisty. Dokončit projekt Regiotram. Zkvalitnění a rozšíření dopravní obslužnosti.

14. Pravý blok
Eduard Seibert

Dal jsem návrh do ÚP VSÚC Libereckého kraje a byl třikrát na projednání konceptu - vybudovat novou, páteřní komunikaci, alpského typu, spojující hranice s Německem a Trutnov, vyhýbající se městům Liberec, Jablonec, Tanvald, Smržovka - s napojením Harrachova, Rokytnice, Špindlerova Mlýna a Pece p. Sn., s propojením na Karpacz. Bohužel vinou úředníků kraje se vůbec nedostal ke zpracovateli ÚP VSÚC. Je skandální, jakým způsobem se provádí např. rekonstrukce a opravy dálnice - je uzavřen desetikilometrový úsek a pracují zde občas dva, někdy tři pracovníci, namísto práce naplno a v prodloužených směnách. Silnice Sytová - Jablonec n. Jiz.: byla zde rekonstrukce před čtyřmi lety, údržba se neprovádí, příkopy z tvárnic plné, voda neodtéká, podmáčený svršek. Na 37 místech místně vyfrézována ihned po dokončení, nekvalitně opravena. Podélné spoje polovin, prováděné za provozu, špatně ošetřeny, dnes oddilatovány, poškozeny. Silnice v násypech v nedostatečné konstrukční vrstvě, popraskaná. Špatnou kvalitu práce nikdo nereklamuje.

18. Strana zelených
Petr Pávek

Je důležité zkvalitnit silniční síť, podpořit zkvalitnění a zrychlení železniční dopravy, posílit síť cyklostezek ve městech i na venkově. Musí být zavedena účinná opatření pro omezení nákladní a kamionové dopravy jejím převedením na železnici. Zatížená města a obce potřebují obchvaty.

20. Komunistická strana Čech a Moravy
Josef Vondruška

Dopravní situaci lze řešit pouze masivními investicemi do oprav, případně budování dopravních cest. Aby předmětné investice měly smysl a nebyly to zbůhdarma vyhozené peníze, je třeba respektovat plán rozvoje kraje, nikoliv zájmy několika jednotlivců. Nově vybudovaná silnice či železniční trať musí pomoci řešit určitý problém (např. dopravní obslužnost v souvislosti s rozvojem podnikání, dostupnost venkova atd.) Nutná je modernizace vozidel, údržba a rekonstrukce železniční a silniční regionální sítě s jejím zapojením do mezinárodní sítě.

21. Koalice pro Českou republiku
Jaroslav Šváb

Problematická dopravní situace je podle mého názoru vyvolána dvěma základními příčinami, a to nárůstem nákladní přepravy na silnicích a s tím související devastace silniční sítě. Řešením je postupné zpoplatnění veškeré silniční sítě pro nákladní přepravu (pro zajímavost v železniční dopravě je zpoplatnění dopravní cesty již delší dobu samozřejmostí). Z výnosů by byly následně financovány opravy a údržba silnic a případná podpora přesunu silniční dopravy na železnici. Druhou příčinu spatřuji v nedostatečné podpoře veřejné dopravy osobní. Ačkoliv stát hlásá podporu veřejné dopravě, základní dopravní obslužnost je v některých odlehlejších lokalitách žalostná.

22. Národní strana
Jan Kopal

Peníze z dálničních známek a dalších poplatků bychom místo na platy a honosná sídla papalášů investovali do oprav, rekonstrukce a výstavby silnic. Odsouzené tuneláře bychom hned poslali zdarma stavět silnice, mosty a tunely. Své by si v rámci akce Z mohli odpracovat i bývalí členové KSČ - každý podle let odsloužených pod praporem této zločinecké a zavrženíhodné organizace, a to bez ohledu na jeho věk - makat se může i na vozíčku.

24. Křesťanská a demokratická unie - Československá strana lidová
Jaromír Drábek

Doprava v Libereckém kraji potřebuje dobudovat kvalitní napojení na Německo, které je již ve výstavbě, a také vybudování kvalitní komunikace spojující kraj s Ústím nad Labem. Krajskému úřadu je třeba zajistit dostatečný přísun prostředků na správu silnic druhých a třetích tříd, čehož lze dosáhnout pouze změnou v rozpočtovém určení daní. Pokud se má kraj o tyto komunikace starat, musí na to mít finance. Paralelně je třeba hledat alternativu v ekologickém řešení problému - a tím je železniční doprava. Podporuji například projekt Regiotram, který by vyřešil spojení našeho kraje s Německem i Polskem. K otázce R35 bych řekl asi tolik, že podle analýzy nebude kapacitně potřeba rychlostní komunikace mezi Turnovem a Jičínem ještě nejméně dvacet let. Stačí tedy dvoupruhová komunikace, která se bude vyhýbat městům a obcím. Takzvaná jižní varianta také není řešením, protože by vedla příliš blízko jižní hrany Českého ráje, a to by bylo také špatně. Nejvhodnější by bylo vybudovat rychlostní komunikaci v ose Rádlo - Železný Brod - Semily - Lomnice nad Popelkou - Jičín. Jde sice o dražší variantu, je ale ekologicky přijatelná a pomohla by rozvoji východní části Libereckého kraje.

25. Nezávislí demokraté
Václav Musílek

Složitá dopravní situace nastává pro řadu obcí hlavně v zimním období. Proto je nezbytné investovat do moderní techniky, která bude schopna vést v zimním období úspěšný boj se sněhem a zajistit za všech podmínek sjízdnost nejen hlavních tahů, ale i silnic nižších tříd. O tom, že zajištění kvalitní dopravní infrastruktury je jedním z prvořadých úkolů státu, není třeba diskutovat. Tam, kde stát selhává, kde chybí kvalitní silnice, nastává pozvolný úpadek. Opět myslím na Frýdlantsko, které se pere s handicapem špatné dostupnosti již mnoho let. Ostatně Česká republika potřebuje k zajištění kvalitní silniční dopravy 2100 km dálnic, má jich ale jenom necelý tisíc. Na druhou stranu nejde stavět dálnice bezhlavě a například takový Český ráj by ji neunesl bez napáchání nevratných škod. Odpovědi jsme zásadně nekrátili a jsou výrokem dotazovaného. Nevyjadřují názor redakce.

3. Balbínova poetická strana
Tomáš Fučík

Nedodal podklady.

6. Hnutí Nezávislí
Ivana Krausová

Nedodala podklady.

15. 4 VIZE
Jakub Strnad

Nedodal podklady.

26. Strana rovnost šancí
Ludmila Peterková

Nedodala podklady. Příště: Jak byste řešil problém malé vzdělanosti v kraji?

Foto popis| Kolaps. S pravidelnými intervaly je v zimě průjezd centrem Jablonce komplikován kolonami turistů, kteří silnicí pod přehradou o víkendech projíždějí směrem na Harrachov a zpět. Jinou šanci nemají. Ve směru od Turnova se k nim v Tanvaldě přidají další řidiči. Stačí jeden uvíznutý kamion ve stoupání z Desné do Kořenova a kolona se zastaví i na několik hodin. Možným řešením by byl jižní obchvat Jablonce s tunelem. Auta by po R35 z Liberecka pokračovala do Rychnova, dále na jablonecké Vrkoslavice, kde by tunelem projela na Novou Ves. Návrh hovoří o investici kolem dvou miliard korun. Tím by ale řešení určitě nemělo končit, protože jinak by Tanvald, Desná a další obce zůstaly dopravou zahlceny.
Foto autor| Foto Ota Bartovský
Region| Severní Čechy
Publikováno| Liberecký den; Liberecký kraj; 04
Publikováno| Deník Pojizeří; Liberecký kraj; 04
Publikováno| Deník Jablonecka; Liberecký kraj; 04
Publikováno| Českolipský deník; Liberecký kraj; 04
ID| 5de63d7c-af05-45da-af7d-6fa09e2d0611

Klíč| Drábek Jaromír; KDU

Oranžové setkání v metru narušila exploze zelené dýmovnice
Metro 
23.5.2006 | rubrika: Titulní strana | strana: 1 | autor: ONDŘEJ FERRE

PODIVNÉ EXTEMPORE včera narušilo předvolební mítink ČSSD na stanici metra Budějovická. Mezi asi třicítku diváků kdosi hodil zeleně kouřící dýmovnici, jakou můžeme často vidět hořet v sektorech tvrdého jádra fotbalových fanoušků.
"Hned jsme tu dýmovnici vzali a vyhodili," řekl deníku Metro Petr Horálek z volebního štábu ČSSD, který byl přímo na místě incidentu.
"Kdybychom to neudělali, nevím, co by se stalo. Ještě že jsme stihli tak rychle zareagovat," uvedl Horálek.
ČSSD vylučuje, že by se mohlo jednat o politicky motivovaný útok. Podle některých spekulací totiž za hozením zelené dýmovnice na shromáždění přívrženců sociální demokracie stojí zelení. Podíl zelených vyvrátil i jejich volební manažer Petr Hrdina: "Takhle volební kampaň nevedeme," uvedl a dodal, že takto by se nezachovali ani mladší a radikálnější členové Strany zelených.
"Mohl to být nějaký opilec, politiku v tom snad radši nehledejme," dodal Petr Horálek.

Foto autor| ILUSTRAČNÍ FOTO

Regionální mutace| Metro - Praha

Primátor chce zažalovat kluky s plakáty
Metro 
23.5.2006 | rubrika: Z domova | strana: 3 | autor: ONDŘEJ FERRE

Odstraňte nelegálně vylepené předvolební plakáty, vzkázala před časem hlava magistrátu Bém politickým stranám. Teď už chce celou věc hnát k soudu

PAVEL BÉM (ODS) se vůči nepovolenému plakátování ostře vymezil už minulý týden.
Ve čtvrtek dal premiérovi Jiřímu Paroubkovi a šéfovi jeho volební kampaně Jaroslavu Tvrdíkovi (oba ČSSD) dvoudenní ultimátum.

Když kritika, tak všech stran

O den později kritizoval i další strany, konkrétně Stranu nezávislých kandidátů-Evropské demokraty (SNK-ED), lidovce a Unii svobody-DEU.
Lídrem SNK-ED je přitom předchůdce Pavla Béma v primátorském křesle Jan Kasl, do unie zase před lety přestoupil - a pak zase vystoupil - vlivný pražský radní Michael Hvížďala. Primátor strany vyzval, aby plakáty odstranily na vlastní náklady. "Odstranění plakátů by jinak město stálo dvacet milionů korun," uvedl primátor Bém. Na výzvu magistrátu zatím reagovali pouze lidovci. "Výlep měla na starosti agentura," řekl mluvčí KDUČSL Ondřej Jakob. "Poté, co jsme byli upozorněni magistrátem, dostala od šéfa našeho volebního štábu Jana Kasala ihned pokyn, aby plakáty z nepovolených míst odstranila," popsal tiskový mluvčí Jakob reakci lidové strany.

Výjimka potvrzující pravidlo

Lidovci jsou ovšem výjimka. Šéf volební kampaně sociálních demokratů Jaroslav Tvrdík Béma vyzval, aby si nejprve zametl před vlastním stranickým prahem.
Předseda Unie svobody a ministr spravedlnosti Pavel Němec pro nelegální vylepování předvolebních plakátů vyjádřil jisté porozumění. Dodržel tak novou ideovou linii své strany, která se svou kampaní obrací na nezávislé mladé lidi.
Letošní volební kampaň politologové považují za vůbec nejtvrdší od roku 1990, kdy v tehdejších volbách suverénně zvítězilo Občanské fórum.

Volby přitvrzují

Po neúspěšné "mobilisaci" proti levicovému nebezpečí, kterou roku 1998 podnikl Václav Klaus, začala politika hrubnout a kampaně nabývat na surovosti, potvrzují sociologové. Jen za poslední tři týdny nejprve neznámí útočníci zbili místopředsedu komunistické strany Jiřího Dolejše, pak policista neadekvátně zakročil proti kandidátce Strany zelených Kateřině Jacques.
O víkendu se politickým tématem stala také rvačka ministra zdravotnictví Davida Ratha s někdejším vicepremiérem za ODS Miroslavem Mackem na sjezdu České stomatologické komory.

Foto popis| JÁ VÁM UKÁŽU!Primátor Pavel Bém vytáhl do boje proti nelegálně vylepovaným předvolebním plakátům. OFA/METRO
Foto autor| ARCHIV METRO

O autorovi| ONDŘEJ FERRE, ondrej.ferre@metro.cz

Regionální mutace| Metro - Čechy

Klíč| Jakob Ondřej; Kasal Jan; KDU
Pavlicová s Blahutou byli vyškrtnuti z kandidátky
Moravskoslezský deník 
23.5.2006 | rubrika: Severní Morava a Slezsko | strana: 2 | autor: MARTIN PLEVA

Mladá advokátka se chce soudit s jedničkou zelených Jakubkovou

Z kandidátní listiny moravskoslezských zelených byla vyškrtnuta dvě jména. Na incident mezi manželem krajské lídryně Zdeňkem Jakubkou a členem strany Jiřím Blahutou, což je první vyškrtnutý, doplatila zejména Simona Pavlicová. Ta totiž figurovala na kandidátce na solidním pátém místě. Kvůli ní ale celý spor vznikl, proto i před ní zavřeli kolegové ve straně dveře.

Ostrava * Doporučení vyřadit Jiřího Blahutu a Simonu Pavlicovou z kandidátky dalo v závěru minulého týdne krajskému volebnímu zmocněnci pražské vedení Strany zelených. On jejich názor respektoval. "Nedělal jsem to rád, ale občas je potřeba udělat rázný krok. I když to jistě bude znamenat určitou ztrátu hlasů. Dotyční si však v poslední době počínali jako neřízené střely, čímž nás mohli poškodit ještě více," vyjádřil se volební zmocněnec moravskoslezských zelených Jiří Pol. Podle něj mohou oba vyloučení kandidáti požádat ještě revizní orgán strany o prošetření, ale jejich vyškrtnutí už je stejně nevratné.
Simona Pavlicová se ale s tímto krokem nehodlá jen tak smířit. Věří, že se na kandidátku vrátí. Dosáhnout toho chce podáním žalob na lídryni Věru Jakubkovou. "Vyškrtnutí je nezákonné, to se přece nesmí v demokratické straně dít. Mělo se počkat, až celou záležitost prošetří vnitrostranický revizní orgán," reagovala na své vyloučení Simona Pavlicová, která je profesí advokátka. "Budu Věru Jakubkovou žalovat za několikeré ublížení na cti. Vždyť ona mi zakazovala mou osobní volební kampaň, protože chtěla lidem prezentovat jen samu sebe," uvedla ještě Pavlicová.
Podle Věry Jakubkové nebyla důvodem vyškrtnutí Pavlicové a Blahuty jen medializovaná potyčka, v níž byl aktérem i její manžel. Krajští zelení prý byli ve sporu s oběma kandidáty už delší dobu, k razantnímu kroku pak přispělo také to, že ani jeden z vyloučených neměl snahu incident řešit s vedením strany. "Netěší mě, že k tomu došlo, ale toto řešení je lepší než žádné. Nějak jsme k tomu přistoupit museli, i když to je pro nás v důsledku nepříjemné. My se ale snažíme vést korektní kampaň, ve které bychom chtěli držet pospolu," sdělila svůj postoj k událostem Věra Jakubková.
O něco radostněji se na celou věc může dívat Helena Balabánová. Ta se totiž z šesté pozice posunula na uvolněné páté místo. Postup ji sice těší, ale celá aféra přinese také podle ní více škody než užitku. "Postup na kandidátce vnímám vůči své osobě pozitivně. Vnitřní spory se ale bohužel určitě negativně projeví na volebním výsledku," vyjádřila radost i obavy současná pětka kandidátky Helena Balabánová.

***

k tématu

Osudná potyčka mezi Zdeňkem Jakubkou a Jiřím Blahutou se odehrála na jednání volebního štábu v pátek 12. května. Důvodem bylo nevyjasněné financování volební kampaně Simony Pavlicové a také to, že pátá žena kandidátky údajně mezi voliči pomlouvala lídryni strany Věru Jakubkovou. Blahuta stál ve sporu na straně Pavlicové, Jakubka hájil svou ženu. Samotný incident už popisuje každá strana jinak. Blahuta říká, že byl tvrdě napaden a následky si musí dodnes léčit. Jakubka tvrdí, že šlo jen o vzájemné držení za trička.

Foto popis| Simona Pavlicová si nechala udělat vlastní billboardy, které však její spolustraníci příliš neocenili. Kandidátku číslo pět vyškrtli.
Foto autor| FOTO LADISLAV SCHÄFER
O autorovi| MARTIN PLEVA, pleva@morava.vlp.cz
Region| Severní Morava
Publikováno| Moravskoslezský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Opavský a hlučínský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Frýdecko-místecký a třinecký deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Havířovský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Karvinský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Novojičínský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Bruntálský a krnovský deník; Severní Morava a Slezsko; 02
Publikováno| Moravskoslezský deník - Region Krnovské noviny; Severní Morava a Slezsko; 02
ID| 55481c63-4fe3-4511-a39f-f397d6ce0af4

Bursík jezdí na řepku
Plzeňský deník 
23.5.2006 | rubrika: Plzeň | strana: 9 | autor: LENKA KOVANDOVÁ

Plzeň - Proč používat drahý benzin a naftu, když můžeme jezdit na řepkový olej. S takovou včera zavítal do Plzně Martin Bursík, předseda Strany zelených. "Do roku 2020 chceme pokrýt třicet procent spotřeby benzinu a nafty alternativními palivy. Je zapotřebí vystoupit ze závislosti na ropě. Používání oleje jako pohonné látky je nejen ekologické, ale i ekonomické," uvedl Bursík.
Řepkový olej se vyrábí v několika verzích. Může být i slunečnicový či konopný. "Výkon, spotřeba, akcelerace i životnost motoru zůstávají ve srovnání s provozem na naftu beze změny. V nejbližší době bude zahájen prodej a montáž zařízení i v České republice. Palivo je samozřejmě k dispozici," řekl Bursík.
Podle automechaniků je však lepší sázet na jistotu a používat paliva doporučená zkušenými výrobci. "Nikdy jsme se s jinými než předepsanými palivy nesetkali. Nedokážu určit, co řepkový olej s motorem udělá. V úvahu ale přichází různá poškození, například katalyzátoru nebo vstřiku. Náhradní díl může stát patnáct tisíc a to nepočítám práci automechanika," vysvětlil Josef Duchek z plzeňského servisu Porsche.

Foto popis| Součástí předvolební kampaně Strany zelených je i prosazování alternativních paliv. V autě na řepkový olej si to včera do Smetanových sadů namířil její předseda Martin Bursík.
Foto autor| Foto Z. Vaiz
Region| Západní Čechy

Zelení předváděli lidem na stříbrském náměstí auto na řepku
Tachovský deník 
23.5.2006 | rubrika: Tachovsko | strana: 10

Balónky a zelený čaj rozdávali včera na stříbrském náměstí lidem předseda Strany zelených Martin Bursík a lídr kandidátky v Plzeňském kraji Eva Tylová (vlevo). Lidem předváděli také auto, které jezdí na řepkový olej (na malém snímku).

Foto autor| Foto Pavel Tóth
Region| Západní Čechy

Simona Pavlicová tvrdí, že nemůže být vyškrtnuta
Týdeník Frýdecko-Místecko 
23.5.2006 | rubrika: Týdeník - Frýdecko-Místecký | strana: 1 | autor: (res, lew)

FRÝDEK-MÍSTEK - Advokátka Simona Pavlicová z Frýdku-Místku, která kandiduje za Stranu zelených (SZ) na pátém místě, měla být v pátek předsednictvem strany z kandidátky vyškrtnuta. Žena ale tvrdí, že na kandidátce stále fguruje.

Předsednictvo SZ rozhodlo v pátek, že z kandidátky Moravskoslezského kraje vyškrtne Simonu Pavlicovou z Frýdku-Místku a frýdecko-místeckého předsedu SZ Jiřího Blahutu, který byl na kandidátce na posledním místě. Podle předsedy SZ Martina Bursíka to byl důsledek rvačky mezi členy SZ a přes jeho žádost, aby o incidentu neinformovali, dále jej medializovali.
Simona Pavlicová považuje své vyškrtnutí za protiprávní a chce se bránit. "O vyškrtnutí z kandidátky nemůže rozhodovat předsednictvo, ale krajská organizace. A to se nestalo," vysvětlovala Pavlicová. Tvrdí, že celý konflikt vznikl, když jednička krajské kandidátky Věra Jakubková kritizovala Pavlicovou, že vede svou vlastní volební kampaň. "Jiří Blahuta se mě zastal, což se nelíbilo manželovi Věry Jakubkové a dostali se do potyčky," popisovala Simona Pavlicová.
Jakubková se přitom dostala do čela kandidátky místo Evy Holubové. Právě za ni se v březnu postavili frýdecko-místečtí kandidáti a v první vlně škrtání zmizeli z kandidátky Martin Mojžíšek z druhého místa a Karel Volný z Fryčovic byl přeřazen ze čtvrtého na osmé místo. "Škrtat se začalo až v době, kdy jsme se podle preferencí mohli dostat do Parlamentu ČR. Prostě začal boj o koryta. Do té doby byl klid," konstatoval člen SZ, který nechtěl být jmenován. "Zatím jsem investovala do své kampaně třicet tisíc korun, ale rozbíhá se druhá část, takže se zadlužím. Pořád se u nás říkalo, jak mají mít mladí lidé zelenou a že mohou vést svou kampaň. A podívejte se, o co se snaží předsednictvo," kroutila hlavou třiatřicetiletá Pavlicová.
"Strana zelených požádala o stažení Simony Pavlicové a Jiřího Blahuty z moravskoslezské kandidátky v pátek. Volební lístky jsou již vytištěny, někteří lidé je dokonce dostali do schránek už ve čtvrtek," upozornila včera mluvčí krajského úřadu Kateřina Churá. Vytištění stovek tisíc nových volebních lístků SZ však podle ní není nutné. Kraj rozešle obcím i všem volebním okrskům prohlášení, že preferenční hlasy pro Pavlicovou a Blahutu se nebudou počítat. "Prohlášení, že tyto hlasy jsou neplatné, by mělo být ve všech volebních místnostech," vysvětlila Churá. Dodala, že Strana zelených chtěla uvolněná místa na kandidátce doplnit o dva náhradníky. "To už ale není možné," prohlásila Churá.

Otázky okresním lídrům největších stran pro volby 2006
Týdeník Frýdecko-Místecko 
23.5.2006 | rubrika: Parlamentní volby | strana: 2 | autor: (lew, jr, res)

1. S jakým volebním výsledkem v kraji budete spokojen?

2. Které poslanecké výhody chcete zrušit?

3. Můžete zveřejnit svůj majetek a sociální zázemí?

4. Jste pro přísnější posuzování interrupcí, anebo chcete zachovat současný stav?

5. Budete souhlasit s případným rozmístěním amerických vojenských základen na našem území?

Martin Říman (ODS)

1. S lepším výsledkem než tomu bylo v minulých volbách.

2. Veřejnou dopravu zdarma a létání na schůze Parlamentu ČR.

3. Bydlím v rodinném domku ve Frýdku-Místku, který je třicet let starý. Vlastním automobil Ford Mondeo.

4. Jsem pro zachování současného stavu. Žena by se vždy měla rozhodovat svobodně.

5. Ano.

Simona Pavlicová (SZ)

Byla v pátek vedením SZ stažena z 5.
místa krajské kandidátky.

1. Za úspěch bych považovala, kdybychom získali kolem 10 procent. V minulých volbách jsme získali 2,5 procenta.

2. Jsem pro výrazné omezení poslanecké imunity, zachovala bych jen právo ústavních činitelů na svobodu slova a vyjadřování na půdě Parlamentu ČR. Poslanci by měli být postižitelní jak trestně, tak i za přestupky stejně jako každý jiný občan České republiky.

3. Majetek samozřejmě zveřejnit mohu, nevidím v tom žádný problém. Nevlastním nic nadstandardního, bydlím v družstevním bytě a splácím leasing na auto.

4. Jsem liberálně založená a s přísnějším posuzováním interrupcí jednoznačně nesouhlasím. Myslím, že v jednadvacátém století už by byl přežitek bránit ženám, aby o svém životě mohly rozhodovat samy.

5. Myslím si, že otázka možnosti rozmístění amerických vojenských základen na území republiky je natolik závažná, že by o ní měli rozhodnout občané v referendu.

Petr Rafaj (ČSSD)

1. Budu spokojen s výsledkem jako v minulých volbách, kdy jsme měli z krajské kandidátky deset poslanců.

2. Létání na jednání Parlamentu ČR, ale jen v případě, že bude existovat adekvátní spojení do Prahy.

3. Bydlím v rodinném domku a vlastním vůz Škoda Fabia.

4. Jsme pro zachování současného stavu tak, aby si ženy samy rozhodovaly o svém osudu. Nikdo by jí do toho neměl mluvit.

5. Nejsme proti přítomnosti amerických základen na našem území, ale může se tak stát jedině za předem stanovených přísných podmínek. Nepreferuji americké jednotky, ale jednotky společné obrany NATO.

Jiří Carbol (KDU-ČSL)

1. Když zopakujeme výsledek z krajských voleb, to znamená dvanáct procent.
Ale budeme se snažit získat víc.

2. Nepotřebuji mít zdarma městskou hromadnou dopravu, to je zbytečné.

3. Mám rodinný domek postavený svépomocí před patnácti lety, vlastním rekreační domek na jižní Moravě, ten jsme pořídili společně s rodiči. Mám i starý žigulík z roku 1990 a manželka má asi čtyři roky starou Škodu Fabii.

4. Nejsem pro zákonné řešení, spíše pro prevenci. Podpořil bych programy, které povedou k snížení počtu interrupcí.

5. Bude-li to nutné k bezpečí v Evropě, tak bych hlasoval pro. Nicméně momentálně to podle mého názoru není zapotřebí.

Svatomír Recman, KSČM

1. Budu spokojen, pokud aspoň zopakujeme volební výsledek z roku 2002, kdy jsme získali 21,5 procenta. Každé další procento navíc budu považovat za úspěch.

2. Nepředpokládám, že bych sám inicioval v tomto směru nějaké změny, nicméně pokud dojde k hlasování o snížení nebo zmrazení platů, rozhodně budu hlasovat pro.

3. Mám jen byt v panelovém domě a nevlastním ani auto. Když potřebuji, jezdím vlakem, autobusem nebo taxíkem.

4. Současný stav se mi zdá jako vyhovující. Navíc jsem přesvědčen, že by v těchto věcech měla mít rozhodující slovo samotná žena.

5. Tady musím vyjádřit kategorický nesouhlas. Jako poslanec využiji všech zákonných možností, abych tomu zabránil, a jako občan bych proti jejich rozmístění důrazně protestoval. Vycházím ze zkušenosti z roku 1968, kdy k nám přišly ruské vojenské jednotky, a myslím si, že ty byly proti těm americkým mnohem menší zlo.

Klíč| krajské volby; Carbol Jiří; KDU

Fungující doprava prospěje ekonomice
Ústecký deník 
23.5.2006 | rubrika: Ústecký kraj | strana: 4 | autor: MARTINA SEEWALDOVÁ, LUDĚK STÍNIL

Odpovědi lídrů politických stran, kandidujících v Ústeckém kraji, na otázky Deníků Bohemia

Ústecký kraj - Dvacet politických subjektů usiluje ve volbách do Poslanecké sněmovny 2. a 3. června v Ústeckém kraji o přízeň voličů. Jedničkám na kandidátkách všech stran jsme položili několik otázek, jež pálí obyvatele kraje.
Dnes přinášíme jejich odpovědi na otázku: Jak byste řešil problematickou dopravní situaci v kraji? Strany jsou seřazeny dle vylosovaných čísel.

1. Strana zdravého rozumu

Petr Fišer

V první řadě je nutné dobudovat dálnice spojující důležité regiony s centrem. Je ovšem potřeba sladit výstavbu silniční a dálniční sítě s rozumným ekologickým hlediskem. Ale nejenom výstavba, ale i údržba stávajících silnic je velice důležitá. Strana zdravého rozumu by ráda zavedla osvědčenou profesi cestářů. Takový cestář by se zodpovědně staral o určitý úsek silnic a jejich bezprostřední okolí( příkopy, stromořadí). Jak je na tomto příkladu vidět, se zdravým rozumem je možno věci řešit účinně.

2. České hnutí za národní jednotu

Pavel Svoboda

Jsme především ústecké regionální hnutí. Na této problematice se můžeme podílet, pouze pokud nám dají občané svou důvěru v krajských volbách. Rádi bychom řešili omezení kamionové dopravy přes náš region.

3. Balbínova poetická strana

Martin Ryba

Je třeba urychleně dokončit silnici E55. Možná by bylo dobré se zamyslet nad tím, zda je skutečně nutné veškeré zboží přepravovat kamionovou dopravou po silnicích. Dejme zelenou železniční dopravě.

6. Nezávislí

Vlastimil Houska

Nepovažuji ji za tak špatnou, snad jenom přísněji kontrolovat dopravce, aby se z dopravy nestala černá díra.

7. Česká pravice

Iva Kopecká

Podle mého názoru jediným řešením, jak zlepšit dopravní situaci v kraji, je poskytnutí větších financí do sektoru dopravy jako celku. Zmíněné peněžní prostředky bych získala snížením sociálních dávek a především radikální minimalizací státního aparátu. Doprava a veřejná doprava jsou jedním z nejdůležitějších projevů základní občanské svobody pohybu. Prosadila bych adresnou státní podporu a vyvažovací dotace pro podnikání v dopravě.

8. Koruna Česká

Daniel Jetel

Je to rychlé dobudování současně rozestavěné sítě dálnic. Chceme podporovat železniční dopravu, rozšířit a naplno využívat vysokorychlostních tratí. Samozřejmě také podporujeme výstavbu vodních stupňů na Děčínsku, čímž bude velmi podpořena dosud opomíjená doprava na Labi.

9. Občanská demokratická strana

Petr Gandalovič

Stát musí chápat katastrofickou dopravní situaci na severu jako jasnou prioritu. Bez kvalitní dopravní sítě se zdejší nejvyšší nezaměstnanost v zemi nesníží. Výstavba komunikačních tepen je unikátní investicí do budoucnosti, která má jasnou návratnost. Investice do spotřeby a ještě na dluh jsou z ekonomického hlediska vyloženě smrtící. Ústecký kraj jednoznačně potřebuje nejen dokončení dálnice D8, ale i rozšíření dalších životodárných páteřních komunikací, které propojí region s centrem a zároveň se státní hranicí. Logicky sem patří zkapacitnění Podkrušnohorské magistrály Liberec -Karlovy Vary I/13 a rychlostní komunikace Praha - Louny -Chomutov - státní hranice se SRN R7. Patří sem i dosud chybějící obchvaty velkých měst jako je Chomutov. Samozřejmě i dobudování vodního díla na Labi a mnohem hospodárnější provoz na železnicích.

10. Česká strana sociálně demokratická

Jiří Paroubek

Tak především se zasadíme o co nejrychlejší dobudování dálnice D8 a rychlostních komunikací R7 a I/13. Podmínky pro tento krok vytváříme již nyní. S tím samozřejmě souvisí i vybudování obchvatů. Chceme také vybudovat kamerový a informační systém, který by řidiče naváděl na volné objízdné trasy při průjezdu Českým středohořím. Naším dalším cílem je plné využití labské vodní cesty vybudováním jednoho vodního stupně na dolním úseku Labe, čímž umožníme ekologickou dopravu zboží a zároveň tím znatelně ulevíme obcím, kde kamiony projíždějí. Proto podporujeme i železniční přepravu kamionů, pro kterou se snažíme vytvořit podmínky, například vybudováním železničního hraničního přechodu a propojením trati v úseku Dolní Poustevna - Sebnitz.

11. SNK Evropští demokraté

Petr Medáček

Dopravní situace v kraji si vyžaduje precizní koordinaci grafikonu jednotlivých linek všech dopravců, tedy ČSD, autobusové dopravy i dopravy městské. Časté souběhy těchto linek nebo jejich neprovázanost způsobuje zvyšování nákladů na dopravu jako celek a tím snižuje možnost dostupnosti dopravy do všech míst Ústeckého kraje. Je nutné jednoznačně vymezit základní dopravní obslužnost, do které musíme zahrnout dopravu do škol, zaměstnání, na úřady, k lékařům a tyto spoje zabezpečit pro všechny občany žijící na území Ústeckého kraje. Dotační politiku směřující k dopravě podrobit bilanci a kalkulaci, tedy vedle požadavků na dotování ujetých kilometrů dopravcem požadovat i výnosy z provozované dopravy. Umožnit v širší míře provozování dopravních spojů i soukromým dopravcům.

12. Unie svobody - Demokratická unie

Jaroslava Stejskalová

Dopravní infrastruktura je v žalostném stavu, silnice potřebují rozsáhlé investice na opravu a novou výstavbu. Velkým problémem je mezinárodní kamionová doprava. Ústecký kraj je využíván jako tranzit pro celou Evropu. Pro nás to znamená, jak ekonomickou, tak ekologickou zátěž. A to se musí změnit. Je potřeba vyvést tuto dopravu mimo naše obce vybudováním obchvatů a zavedením mýtného, popřípadě kamiony, které naším státem pouze projíždějí, dostat zpět na železnici. Našemu regionu by určitě pomohlo vybudování rychlostní komunikace napříč Ústeckým krajem.

14. Pravý blok

Jaroslav Krejsa

Pomůže decentralizace politické moci a její přesunutí na kraje, města, obce a především na občany, a to současně s decentralizací peněz, vybraných jako daně. To umožní obcím, městům a krajům s největšími hospodářskými těžkostmi a s nejvyšší nezaměstnaností, samostatně rozhodovat o svých vlastních problémech, které za ně žádné mocenské centrum, od psacího stolu nikdy nevyřeší!

18. Strana zelených

Přemysl Rabas

Převedením nákladní dopravy na železnici, podporou veřejné dopravy a urychleným dokončením obchvatů měst.

20. Komunistická strana Čech a Moravy

Josef Šenfeld

Pokud touto otázkou je myšlena přetíženost silničních komunikací, pak bych preferoval hromadnou osobní dopravu (slevami jízdného zejména pro důchodce, žáky a studenty, zdravotně postižené, rodinnými slevami a slevami na jízdu do zaměstnání). Upřednostňoval bych železniční dopravu před autobusovou u dopravy souběžné (železnice stejná trasa jako autobus). Prosazoval bych budování a podporu ekologických šetrných druhů dopravy (přednost trolejbusů a tramvají před autobusy, pokud autobusy, pak na alternativní paliva apod.) Prosazoval bych budování cyklistických stezek oddělených od automobilové dopravy. Prosazoval bych zvýhodnění železniční nákladní dopravy včetně řešení systému kontejnerové dopravy (případně kombinované dopravy) oproti dopravě silniční - kamionové. Prosazoval bych v případech, kdy to je možné, preferování vodní dopravy, jako nejvíce šetrné k životnímu prostředí.

21. Koalice pro Českou republiku

Jan Dorant

Urychleně dostavíme dálnici D8 a zrychlíme výstavbu celé dálniční sítě a obchvatů měst, budeme investovat do oprav železničních svršků a celého vozového parku ČD, budeme intenzivně podporovat rozvoj městské a příměstské hromadné dopravy.

22. Národní strana

Martin Čížek

Problematická dopravní situace není jen v tomto kraji a proto by se musela řešit komplexně. Předně celkový měšec státního rozpočtu by se měl rozdělit do rozpočtových rezortních dílů a nečerpat z tohoto celku v nepřehledné výši, tak jak je představitel určitých ministerstev vykřičet, vyhádat, vybrečet. Ku příkladu z dopravy je vysoký příjem ve formě silničních daní, dálničních poplatků a neméně spotřební daně z pohonných hmot. Předně tyto peníze by měly jít na účet Ministerstva dopravy ČR a kromě ministerstva, by nemohl s těmito financemi někdo jiný disponovat. Po vytvoření rezerv na případné kalamity, by mohlo ministerstvo zbytek disponovat do jiných rezortů. Během pěti let by byly výrazné změny. Co se týká provozu kamionové dopravy, je to také věcí ekonomicko-obchodního kalkulu. Předně je podstatné, co nejrychleji zavést mýtné, aby se omezila kamionová doprava a republika se nestala pouze levným státem, který slouží pouze k průvozu zboží přes republiky.

24. Křesťanská a demokratická unie - Československá strana lidová

Jiří Kubínek

Dostavbou dálnice D8 a rychlostní komunikace R7 a navazující infrastrukturou. Dále novelou zákona, který přes náš nesouhlas (myšleno ministerstvo dopravy) zdvojnásobí počet kamionů o víkendech.

25. Nezávislí demokraté

Martin Fraško

To je další důkaz toho, jak vláda pomáhá nejpostiženějšímu kraji. Republika žila dlouhá léta z toho, že obětovala tento kraj, který zásoboval uhlím a energií většinu republiky. Proto byl takovým způsobem devastován. Předpokládal bych tedy, že by se měla velmi upřednostnit obnova Ústeckého (také Moravskoslezského) kraje. Netvrdím, že se neděje nic, ale dopravní situace v kraji je neúnosná a mimo jiné má vliv na zaměstnanost a i na vznik nových pracovních míst. Jak sem chcete nalákat společnosti typu Hyundai, když jedním z požadavků je pořádná silnice. Kvůli chybějící rychlostní silnici R7 také odešli Korejci do Nošovic. Určitě bych to řešil větším tlakem na vládu, ta "těžila" z průmyslového kraje, tak ať se postará i o nápravu.

26. Strana rovnost šancí

Milena Liptáková

Více autobusů s menší spotřebou nafty - minibusy do méně obydlených částí kraje nebo soukromá doprava, více vlakové přepravy místo kamionů.

5. Právo a spravedlnost, Ladislav Tůma a 15. 4 VIZE, Miloš Hájek - Nedodali podklady.

Příště: Jak byste řešil problém malé vzdělanosti v kraji?

Foto popis| Stavbu D8 brzdí úsek Českým středohořím. Most v Krušných horách bude letos hotový.
Foto autor| Foto Jan Vraný
Region| Severní Čechy
Publikováno| Ústecký deník; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Děčínský deník; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Deník Chomutovska; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Deník Litoměřicka; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Deník Lučan; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Deník Mostecka; Ústecký kraj; 04
Publikováno| Deník Směr; Ústecký kraj; 04
ID| dfad6b6c-6c8f-4cbe-a3bd-4d54369e20b8

Klíč| Státní rozpočet; krajské volby; Kubínek Jiří;KDU